Справа № 200/9098/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року справа №200/9098/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 200/9098/21 (головуючий суддя І інстанції Михайлик А.С.), складене у повному обсязі 22 вересня 2021 року у м. Слов`янську Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.04.2021 № 72 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ухвалити рішення про призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.04.2021 № 72 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 № 3542 про переведення її на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що переведення на інший вид пенсії з врахуванням суму заробітку, зазначеного у довідках, доданих до заяви, який регулювався п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 виключено на підставі Постанови КМУ N 1013 від 09.12.2015. В той же час, ст. 37-1 Закону № 3723-XII наділяла правом на вирішення такого питання саме КМУ.

Зазначив, що суд втрутився в дискреційні повноваження управління.

При цьому, протиправно стягнута з управління сума судового збору.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.04.2021 позивач звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступником якого згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 є відповідач 2, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, із заявою № 3542 про перерахунок пенсії/перехід на інший вид пенсії на пенсію по Закону України «Про державну службу». У заяві просила перевести її на пенсію за Законом України «Про державну службу» згідно з постановою правління ПФУ від 17.01.2017.

Рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області (відповідач 1) від 27.04.2021 № 72 відмовлено позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу». Вказано, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 N 889-VIII скасовано, зокрема, статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, якою передбачалось право на проведення перерахунку пенсії. Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови КМУ від 31.05.2000 № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-XII. Враховуючи те, що Закон N 889-VIII не передбачає можливості переведення з одного виду пенсії на інший, постановою КМУ 1013 скасовано п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000 № 865, а переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи недоцільне, то позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за Законом N 889-VIII.

Листом від 11.05.2021 № 0567-02-8/10724 Слов`янське об`єднане управління ПФУ Донецької області повідомило позивача про результат розгляду заяви від 27.04.2021 № 3542.

Спірним питанням цієї справи є правомірність прийняття відповідачем рішення, яким відмовлено позивачу у переводі на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення відповідачем права на перехід на пенсію держаного службовця та зобов`язав повторно розглянути заяву позивача

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з довідкою Головного управління статистики у Донецькій області від 26.04.2021 № 19-18/К-2-21/2-21, де позивач проходила державну службу, її стаж такої служби станом на 01.05.2016 складає 27 років 5 місяців 5 днів. Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Зі змісту спірного рішення, не досліджувалось питання дотримання позивачем цих умов, не обчислювався її страховий стаж, вік тощо.

Посилання апелянта на пункт 4 постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 та його виключення на підставі Постанови КМУ N 1013 від 09.12.2015 (застосовується з 01.12.2015) як підставу для відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII суд не приймає до уваги, оскільки вказана норма даних правовідносин він не стосується. Цим пунктом визначався порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу".

При цьому, позивачу пенсія за Законом України "Про державну службу" не призначалась, питання про призначення пенсії вирішувалося вперше.

Так, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 12.06.2020 у справі №, від 19.12.2018 у справі № 577/5248/16-а, від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17 у випадках звернення особи до територіальних органів пенсійного фонду із заявами про переведення з пенсії, призначеної на підставі іншого закону та котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, така особа вважається такою, що звертається за призначенням пенсії вперше.

До цього ж слід звернути увагу, що у заяві від 27.04.2021 № 3542 позивач просила перевести її на пенсію за Законом України «Про державну службу» згідно з постановою правління ПФУ від 17.01.2017.

Постановою правління ПФУ від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з п.п. 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу.

До заяви позивачем додавались довідки про заробітну плату, втім, посилання позивача на постанову правління ПФУ від 17.01.2017 № 1-3 та ці довідки відповідачем теж не досліджувались.

Зважаючи на таке, заяви позивача від 27.04.2021 № 3542 про переведення її на пенсію за Законом України «Про державну службу» розглянута відповідачем без дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення питання. Оцінюючи рішення відповідача про відмову в переведенні позивача на інший вид пенсії від 27.04.2021 № 72 за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що таке рішення є протиправним, відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги частковому задоволенню із зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача.

Колегія суддів констатує, що втручання суду в дискреційні повноваження не відбулось.

При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог доцільним є стягнення за рахунок бюджетних асигнувань управління сплачений судовий збір у розмірі 454 грн на виконання приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку правомірності висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 200/9098/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 липня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць