Справа № 560/8020/21
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

26 липня 2022 року

м. Київ

справа №560/8020/21

провадження №К/990/14106/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №560/8020/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05 січня 2021 року №42 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 у стаж державної служби період роботи: в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції з 22.05.1992 по 08.07.1992 року та з 24.11.1992 по 29.09.2006 року; в Державній податковій адміністрації у Хмельницькій області з 02.10.2006 по 09.01.2007 року; в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції з 10.01.2007 по 13.08.2013 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця (по інвалідності) згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723 з урахуванням стажу державної служби 25 років 2 місяці і 26 днів та призначити пенсію в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи ОСОБА_1 на державній службі, врахувавши заробіток зазначений у довідках Головного управління ДПС у Хмельницькій області: «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, вислуга років, ранг, надбавка за вислугу років)» від 12 листопада 2020 року №190/О/22-01-10-02-12 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12 листопада 2020 року №191/О/22-01-10-02-12, здійснивши обрахунок і виплату пенсії з 29 грудня 2020 року з урахуванням проведених виплат без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою без застосування нормативно-правових актів, які надають можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2021, яке було залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022, позовні вимоги задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.01.2021 №42;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007, з 10.01.2007 по 13.08.2013;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 29 грудня 2020 року пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.11.2020 №190/О/22-01-10-02-12 та від 12.11.2020 №191/О/22-01-10-02-12, з урахуванням виплачених сум пенсії;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

ОСОБА_1 із вказаними судовими рішеннями не погодилася в частині, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить абзац 4 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 викласти в новій редакції.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2022 касаційну скаргу залишено без руху, надано скаржниці строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: 1) навести обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС України у її логічному взаємозв`язку з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України; 2)подати належні докази для підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

05.07.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій скаржниця обґрунтовує підстави касаційного оскарження судових рішень у справі № 560/8020/21 відповідно до положень пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також обґрунтовує підстави пропуску строку та надає відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Водночас частина друга статті 329 КАС України встановлює, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження пропущений, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 20.04.2022, а касаційна скарга подана 03.06.2022, що підтверджується даними штрих-кодового ідентифікатора, розташованого на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що отримала постанову суду апеляційної інстанції лише 06.05.2022, що підтверджується даними відстеження відправлення за трек-номером 899 на сайті «Укрпошти», а тому вважає вказану обставину поважною причиною для пропуску процесуального строку.

За наведених обставин та беручи до уваги надані на їхнє підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та про наявність підстав для його поновлення.

Дослідивши зміст касаційної скарги та заяви про усунення недоліків скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) та частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має передусім з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 статті 328 і частини 5 статті 328 КАС України.

Частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.

Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.

Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, виконання процесуальної правової норми).

Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є одним з інтегративних складників верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування та/або виконання судом тієї самої норми закону в аналогічних справах щодо різних осіб.

Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях, дає підстави для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, ухвалених у цій справі.

Окрім того, скаржниця у заяві про усунення недоліків посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування положень пункту 4-7 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в подібних правовідносинах. У своїй касаційній скарзі заявниця також наводить низку фактів неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які, на думку колегії суддів, потребують ретельної перевірки.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржниці щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також наявність обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України та підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №560/8020/21.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022 у справі №560/8020/21.

3. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/8020/21.

4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб