Справа № 296/7958/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

м. Київ

справа №296/7958/17

адміністративне провадження № К/9901/8699/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2018 року (суддя Галасюк Р.А.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року (колегія суддів: Кузьмишин В.М., Сушко О.О. Боровицький О. А.) у справі № 296/7958/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Житомирський обласний військовий комісаріат, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, за участю третої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Житомирський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій, зобов`язання відповідача розглянути у встановленому порядку та строки подану заяву і документи щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН, з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням його права на одноразову грошовому допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, та урахуванням того, що його поранення, контузія захворювання не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження та того, що витяг з протоколу ЦВЛК Міністерства оборони України від 02.07.2012 року №1274 та висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 21.06.2012 року № 643/Ж є тими документами, які свідчать про причини та обставини поранення відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.01.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 27.03.2017, внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН за його заявою до військового комісару Житомирського обласного військового комісаріату від 25.04.2017.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути у встановленому порядку та строки заяву ОСОБА_1 і документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН, з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням права ОСОБА_1 на одноразову грошовому допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, та урахуванням того, що його поранення, контузія захворювання не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження та те, що витяг з протоколу ЦВЛК Міністерства оборони України від 02.07.2012 року №1274 та висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи Київського міського бюро судово-медичної експертизи від 21.06.2012 року № 643/Ж є тими документами, які свідчать про причини та обставини поранення відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Міноборони не приймало рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а документи позивача повернуті на доопрацювання, оскільки ним не подана довідка чи інший документ про обставини поранення.

Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2019 відкрито касаційне провадження.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засіданні від всіх учасників, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , в період з 4 травня 1995 року по 19 листопада 1995 року брав участь у бойових діях в миротворчій місії в Югославії.

Під час участі в бойових діях у складі миротворчих сил ООН позивач отримав поранення, контузію, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва від 02 липня 2012 року № 1274.

У зв`язку із зазначеним, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності з 13 липня 2012 року, та за повторним оглядом - ІІ групу інвалідності з 27 березня 2017 року, що підтверджується довідкою до акта МСЕК від 11 квітня 2017 року № 782319.

25 квітня 2017 року позивач звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату із заявою та усіма належними додатками стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно з листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 3/6/2643 від 1 серпня 2017 року документи позивача повернуто на доопрацювання через відсутність документа про причини та обставини поранення.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інвалід ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва від 02 липня 2012 року № 1274 засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16, пп. "б" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

При цьому, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок № 975).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Частиною 2 пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи (підпункт 1 пункту 6 Порядку).

Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу зазначений у пункті 11 Порядку № 975.

Такими документами відповідно до пункту 11 Порядку № 975 є: заява про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Застосовані Судом норми права дають підстави для висновку, що законодавець делегував Уряду повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-2 Закону № 2011-XII.

Подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у ст. 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Отже, вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18.

З огляду на відсутність у абзаці 6 п. 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення в кожному конкретному випадку можуть надаватися різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.

Водночас, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у п. 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Згідно п. 13 Порядку № 975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто вказаний Порядок регламентує чіткий алгоритм та послідовність дій щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що за зверненням особи за призначенням одноразової грошової допомоги, уповноважений орган (обласний військовий комісар за місцем проживання цієї особи) оформлює та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України затверджений п. 11 Порядку № 975 перелік документів для призначення такої допомоги. Своєю чергою, розпорядник бюджетних коштів в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених п. 11 Порядку № 975, є заявник та обласний військовий комісаріат за його місцем проживання.

Відтак, колегія суддів вказує, що Міноборони не прийняло одне з двох передбачених чинним законодавством рішень - про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Водночас зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про наявність права позивача на отримання одноразової грошової допомоги є передчасними, оскільки документа, що підтверджує обставини поранення позивачем не надано.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 294/1170/16-а, від 18.03.2021 у справі № 760/17223/16-а.

Стосовно застосованого способу судового захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Вирішенню питання для призначення одноразової грошової допомоги передує, визначена Порядком процедура. Призначення такої допомоги в судовому порядку без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Однак ефективний спосіб захисту, який визначив суд, можливо застосовувати в разі прийняття рішення Міноборони про відмову у призначенні допомоги за умови наявності права позивача на її призначення. Водночас в даному випадку документи повернуто на доопрацювання, а тому належним способом захисту є зобов`язання Міноборони розглянути документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, а відтак судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої - третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення ОСОБА_1 документів для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 27.03.2017, внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчих сил ООН за його заявою до Житомирського обласного військового комісаріату від 25.04.2017.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву та подані документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності у відповідності до Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук