Справа № 140/4094/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4094/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач, ГУ НП у Волинській області) про стягнення недоплаченого грошового забезпечення за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 у розмірі 22329,07 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.04.2018 по 22.03.2019 позивач проходив службу в Нововолинському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Нововолинський ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області) на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22.03.2019 позивач був прийнятий на військову службу за контрактом у Військову частину НОМЕР_2 (далі - ВЧ НОМЕР_2) на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону строком на три роки.

23.04.2019 наказом ГУНП у Волинській області №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20, яке набрало законної сили, позивача поновлено на вказаній посаді з 24.04.2019 та допущено до негайного виконання рішення суду у цій частині.

Наказом ГУНП у Волинській області від 28.02.2020 №83 о/с ОСОБА_1 з 24.04.2019 поновлено на вказаній посаді. Листом ГУНП у Волинській області від 20.03.2020 №340/04/29-2020 позивача повідомлено, що в подальшому нарахування і виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до порядку визначеному наказом МВС України від 06.04.2016 №260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260).

Наказом ГУНП у Волинській області від 05.11.2021 №415 о/с на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі №140/5350/21 позивача було увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби.

В подальшому наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.04.2022 №148-РС позивача звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я з 28.04.2022 відповідно до підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Постановою військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» позивач визнаний непридатним до служби в поліції, а наказом ГУНП у Волинській області від 17.05.2022 № 196 о/с його відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII звільнено зі служби в поліції за станом здоров`я (через хворобу) з 18.05.2022. При цьому, за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 відповідачем сплачувалось позивачу грошове забезпечення в розмірі 7 649,40 грн. за кожен місяць; загальна сума грошового забезпечення, сплаченого за даний період, становить 22 948,20 грн.

ОСОБА_1 вказує, що нормами Закону №580-VIII та Порядку №260 не визначено розміру грошового забезпечення поліцейського, яке за ним зберігається у випадку укладення контракту про проходження військової служби під час дії особливого періоду, а відтак, до спірних правовідносин необхідно застосовувати відповідні норми трудового законодавства, зокрема, частин другої, третьої статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відтак за поліцейським, прийнятим на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, зберігається грошове забезпечення у розмірі середнього заробітку.

Зі змісту норм пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100) вбачається, що у зазначених випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Позивач зазначає, що такою подією є укладення позивачем у березні 2019 контракту про проходження військової служби, а тому його середньомісячну заробітну плату (грошове забезпечення) необхідно обчислювати виходячи з виплат за січень - лютий 2019.

Зауважує, що у додатку до листа ГУНП у Волинській області від 06.09.2021 №1354/05/29-2021 міститься інформація про нараховане та сплачене йому грошове забезпечення за період січня - лютого 2019 з урахуванням проведеного перерахунку (в частині надбавки за вислугу років), яке становить: січень 2019 - 15445,01 грн.; лютий 2019 - 14802,15 грн.

Відтак розмір середньоденного його грошового забезпечення складає 512,66 грн., а середнє грошове забезпечення, яке підлягає виплаті за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 становить 45626,74 грн. Водночас відповідачем сплачено йому грошове забезпечення за вказаний період - 22948,20, що з урахуванням 1,5 % військового збору становить 23297,67 грн., тому недоплачене грошове забезпечення за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 становить 22329,07 грн.

З врахуванням вище наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі №140/5350/21 ГУНП у Волинській області було видано наказ від 05.11.2021 №415о/с, яким позивача увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби. У зв`язку із увільненням позивача від виконання службових обов`язків, який перебував на штатній посаді в органах Національної поліції України, грошове забезпечення повинно нараховуватись відповідно до вимог спеціального законодавства України, а саме постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) та Порядку №260. При цьому, як вбачається із листа УФЗБО ГУНП у Волинській області від 17.06.2022 №679/29/01-2022, ГУНП у Волинській області було здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 : у лютому 2022 у розмірі 7765,89 грн. (дана сума складається із наступних складових: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., стаж служби - 1680,00 грн., премія - 265,80 грн. та індексація - 1 620,09 грн.); у березні 2022 у розмірі 7765,89 грн. (дана сума складається із наступних складових: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., стаж служби - 1680,00 грн., премія - 119,42 грн. та індексація - 1 766,47 грн.); у квітні 2022 у розмірі 7765,89 грн. (дана сума складається із наступних складових: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., стаж служби - 1680,00 грн, премія - 119,42 грн. та індексація - 1766,47 грн.). У зв`язку із чим, відповідачем було здійснено виплату грошового забезпечення відповідно до норм спеціального законодавства України, а посилання позивача при розрахунку на довідку за два місяці перед звільненням є невірним застосуванням норм права. Таким чином, вважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16.04.2018 проходив службу в Нововолинському ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22.03.2019 позивач був прийнятий на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_2 на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону, контракт укладено на 3 роки.

23.04.2019 наказом ГУ НП у Волинській області №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020, та в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї справи.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020, у справі №140/123/20 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази від 18.04.2019 №476/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », від 23.04.2019 №116 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області з 24.04.2019, стягнуто з ГУ НП у Волинській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 160 979,12 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць у сумі 14 723,70 грн допущено до негайного виконання, визнано протиправною бездіяльність ГУНП у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції, зобов`язано ГУ НП у Волинській області зарахувати до стажу служби в поліції ОСОБА_1 наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 28.02.2020 №83 о/с «По особовому складу», виданого на виконання вказаного рішення суду, поновлено ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУН П у Волинській області, з 24.04.2019.

Листом від 20.03.2020 №340/04/29-2020 ГУ НП у Волинській області повідомило позивача про виконання рішення суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 в частині, що стосується негайного виконання, та про те, що в подальшому нарахування та виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до Порядку №260.

Наказом ГУНП у Волинській області від 05.11.2021 №415о/с ОСОБА_1 увільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом під час дії особливого періоду на строк до закінчення особливого періоду або до дня його фактичного звільнення з військової служби. Підстава: рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі №140/5350/21.

Згідно постанови військово-лікарської комісії, затвердженої регіональною військово-лікарською комісією від 26.04.2022 №441, позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.04.2022 № 103 старшого сержанта за контрактом ОСОБА_2 , звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 28.04.2022 №148-РС з військової служби у відставку згідно підпункту «б» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я, з 28.04.2022 виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 28/с від 10.05.2022, виданого військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», позивач визнаний непридатним до служби в поліції.

Наказом ГУНП у Волинській області від 17.05.2022 № 196 о/с капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Луцького районного управління поліції, звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 «за станом здоров`я (через хворобу)» частини 1 статті 77 Закону №580-VIII з 18.05.2022.

При цьому, як вбачається з листа Управління фінансового та бухгалтерського обліку ГУ НП у Волинській області від 17.06.2022 №679/29/01-2022, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено грошове забезпечення:

- у лютому 2022 у розмірі 7765,89 грн., у тому числі: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., за стаж служби - 1680,00 грн., премія - 265,80 грн., індексація - 1620,09 грн.;

- у березні 2022 у розмірі 7765,89 грн., у тому числі: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., за стаж служби - 1680,00 грн., премія - 119,42 грн., індексація - 1766,47 грн.;

- у квітні 2022 у розмірі 7765,89 грн., у тому числі: посадовий оклад - 2400,00 грн., звання - 1800,00 грн., за стаж служби - 1680,00 грн, премія - 119,42 грн., індексація - 1766,47 грн.).

Вважаючи, що відповідачем протиправно недоплачено грошове забезпечення за період з 01.02.2022 по 30.04.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої-другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу І Порядку №260 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

За приписами пунктів 6, 7 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Суд зазначає, що норми спеціального законодавства, а саме Закон №580-VIII та Порядок №260, не регулюють питання виплати грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КЗпП України.

Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною другою статті 39 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову/прийняття на військову службу.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України від 02.03.2014 №189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом в умовах кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, тобто під час дії особливого періоду, суд вважає, що на нього поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону №2232-XII та статтею 119 КЗпП України, зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював.

Вказані обставини та висновки викладені також у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Водночас суд зазначає, що Закон №580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання складу, розміру та порядку обчислення грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Порядку №100.

Положеннями абзацу четвертого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 №542) визначено, що працівникам, які були звільнені в запас з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та повторно призвані для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обчислення середньої заробітної плати проводиться з урахуванням норм цього Порядку. У разі коли розрахована в установленому порядку середня заробітна плата є нижчою від середньої заробітної плати, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, для розрахунку компенсації застосовується середня заробітна плата, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, положення абзацу четвертого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 вказують, що цей Порядок застосовується для обчислення середньої заробітної плати працівників, призваних для проходження військової служби на особливий період.

Згідно із підпунктами «ї» та «л» пункту 1 розділу І Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: залучення працівників до виконання військових обов`язків; інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано

частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Згідно із пунктом 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на наведені норми Порядку №100 суд зазначає, що оскільки контракт про проходження військової служби укладено 22.03.2019, тому грошове забезпечення необхідно обчислювати за період січень-лютий 2019.

Як слідує з інформації про нараховане та сплачене грошове забезпечення за період з 01.01.2019 по 28.02.2019 з урахуванням проведеного перерахунку на підставі рішення суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 (в частині надбавки за вислугу років), грошове забезпечення позивача за січень 2019 року становить 15445,01 грн., за лютий 2019 - 14802,15 грн. Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 512,66 грн. (15445,01 грн. + 14802,15 грн. / 59 днів).

Відтак, середній заробіток (грошове забезпечення), збереження якого за позивачем передбачене частиною третьою статті 119 КЗпП України, що підлягав виплаті за період з 01.02.2022 по 30.04.2022, складає 45626,74 грн. (512,66 грн. х 89 (кількість календарних днів за період з 01.02.2022 по 30.04.2022)).

Водночас, як вбачається із листа Управління фінансового та бухгалтерського обліку ГУ НП у Волинській області від 17.06.2022 №679/29/01-2022, позивачу за період з лютого 2022 по квітень 2022 року включно було нараховано та виплачено грошове забезпечення у загальному розмірі 23297,67 грн. (7765,89 грн. у лютому 2022 + 7765,89 грн. у березні 2022 + 7765,89 грн. у квітні 2022).

Таким чином, недоплачене позивачу грошове забезпечення за період з 01.02.2022 по 30.04.2022 становить 22329,07 грн. (45626,74 грн. - 23297,67 грн.).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та до задоволення їх в повному обсязі.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ідентифікаційний код 40108604) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачене грошове забезпечення за період з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року у розмірі 22329,07 грн. (двадцять дві тисячі триста двадцять дев`ять грн. 07 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко