Справа № 400/3021/22
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 р. № 400/3021/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марич Є. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,

про:визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача, що полягають у здійснені перерахунку пенсії позивачу в частині зменшення індивідуального коефіцієнту стажу із показника 1,13059 до 0,98284 та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта заробітної плати 1,13059, починаючи з 22.12.2017 року; визнати протиправними дії відповідача, що полягають у невірному застосуванні норм закону при обчислені пенсії за віком позивачу; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням від 09.07.2003 р. №1058 (далі - Закон №1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018, 2019 та 2020 роки з 03.12.2021 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно при перерахунку пенсії з 22.12.2017 року зменшив індивідуальний коефіцієнту стажу із величини 1,13059 до 0,98284 шляхом застосування оцінки страхового стажу 1 % замість 1,35% за кожний рік страхового стажу, оскільки ця норма Закону не може бути застосована до вже призначеної пенсії (до 01.10.2017 р.). Такі зміни, на думку позивача, призводять до звуження змісту та обсягу його прав та зменшення пенсії. Крім того, позивачка з 2006 року отримувала пенсії за вислугу років, як працівник освіти, а з 03.12.2021 р. за заявою позивачки їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058, але розмір пенсії розраховано не із застосуванням середньої заробітної плати за останні три календарні роки, тобто не за 2018, 2019, 2020 роки.

Ухвалою від 15.06.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача відзив до суду не надходив, хоча ухвала про відкриття та позовна заява з додатками отримана відповідачем 10.06.2022 р. через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивачка з 2006 року отримує пенсію за вислугу років як працівник освіти за Законом України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.10.2017 року позивачці була перерахована пенсія з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу - 1%, а станом на час призначення пенсії такий показник обраховувався органом пенсійного фонду на рівні 1,35%.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку із перерахунком пенсії позивача на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року №2148-VIII.

Як слідує зі змісту приписів ч.1 ст.9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у т.ч. каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як визначено ч.1 ст.25 вказаного Закону України №1058-ІV, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

В свою чергу, ч.1 ст.27 цього ж Закону №1058-ІV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст.25 цього Закону.

11.10.2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-VІІІ, яким до ч.1 ст.25 Закону України №1058-ІV внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім цього, п.4 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Відповідно до п.4-3 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз.1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 року Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік, збільшений на 79 грн.

Відповідно до ч.4-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Отже, Законом №2148-VІІІ з 01.10.2017 року чітко визначено новий порядок та умови перерахунку саме раніше призначених пенсій, зокрема із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Проте, на думку позивачки, неконституційною є не нова формула перерахунку пенсій, встановлена Законом №2148-VIII, а лише її складова у вигляді нового коефіцієнта страхового стажу (1% замість попереднього 1,35%).

Разом з тим, суд зазначає, що нормами п.2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, Законом №2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу й на той факт, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено і розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Так, дійсно, відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однак, у мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015р. №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Натомість жодним доказом у справі не підтверджується, що за наслідками проведеного з 01.10.2017 року перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача зменшився, а тому, відповідно, вважати що в даному випадку відбулося якесь звуження обсягу його прав і свобод законних підстав не має.

Відтак, враховуючи вказані вище обставини, погіршення становища позивача внаслідок застосування відповідачем при обчисленні його пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% в даному випадку не відбулось.

Також, необхідно звернути увагу й на те, що Конституційний Суд України в своєму рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999р. у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017 року, тобто з дати набрання чинності п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, що виключає зворотну дію закону в часі.

До того ж, ще раз необхідно зауважити, що ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні належні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року по справі №822/3781/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 року з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відповідач діяв правомірно та в межах повноважень, а тому відповідно, відсутні будь-які законні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням від 09.07.2003 р. №1058 (далі - Закон №1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018, 2019 та 2020 роки з 03.12.2021 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом на інший. В цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

Судом встановлено, що до 03.12.2021 р. позивачу було призначено пенсію за нормами Закону №1788 (за вислугу років), яким передбачені інші умови і порядок призначення та обчислення пенсії.

Таким чином, при обчисленні позивачці пенсії за віком відповідно до Закону №1058 відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (тобто за 2018-2020 роки), оскільки за призначенням пенсії відповідно до норм вказаного Закону позивачка звернулася вперше.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 р. по справі № 133/476/15-а та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 р. по справі № 876/5312/17.

Таким чином, відповідач протиправно при призначенні позивачці пенсії за віком не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 1984,80 грн і з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, судові витрати присуджуються позивачці в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159), що полягають у невірному застосуванні норм закону при обчислені пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням від 09.07.2003 р. №1058 (далі - Закон №1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018, 2019 та 2020 роки з 03.12.2021 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич