Справа № 520/16998/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 липня 2022 року справа №520/16998/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) питання щодо закриття провадження у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ НП в Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повних 10 років служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у розмірі 27 269,20 грн. (двадцять сім тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 20 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент звільнення зі служби його календарна вислуга становила 10 років 09 місяців 04 дні, але відповідач не провів з ним повного розрахунку при звільненні, оскільки не виплатив йому одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, як це передбачено частиною другою статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій повідомив суд, що одноразова грошова допомога при звільненні, яка є предметом позову, виплачена, зокрема, позивачу 06.10.2021. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду копію платіжного доручення від 06.10.2021 №4270, що свідчить про виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З копії платіжного доручення від 06.10.2021 №4270 суд встановив, що 06.10.2021 відповідачем перераховано на картковий рахунок позивача одноразову грошову допомогу у розмірі 26 860,16 грн.

Суд зазначає, що предметом спору є саме - протиправність дій ГУ ПФ України в Харківській області щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем виправлені оскаржувані порушення і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Разом з тим, представник позивача просив повернути сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 908,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових, суд зазначає наступне.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Щодо повернення сплаченого при зверненні до суду судового збору, суд зазначає наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі по тексту Закон України №3674-VI).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (відповідач самостійно усунув обставини, які слугували підставою для звернення з цим позовом до суду), клопотання представника позивача у частині повернення сплаченого при зверненні до суду судового збору підлягає задоволенню.

Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4-6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано копії договору від 11.08.2021 №1108/21/С, Додаткової угоди від 11.08.2021 №1 до договору від 11.08.2021 №1108/21/С та акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 30.09.2021 №30/09-2021 за договором від 11.08.2021 №1108/21/С.

Між позивачем (Клієнт) та Адвокатським бюро «Леоніда Тамазликар» в особі керуючого бюро Тамазликара Леоніда Йосиповича (Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги від 11.08.2021 №1108/21/С про наступне:

1.1. Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу.

4.9. Вартість правової допомоги зі стягнення, у тому числі у судовому порядку, з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь позивача одноразової грошової допомоги при звільненні та інших обов`язкових виплат, компенсації за несвоєчасну виплату вихідної допомоги (одноразової грошової допомоги при звільненні) становить 10 000 грн.

Вартість правничої допомоги сплачується Клієнтом на користь Бюро протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення у справі.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2021, позивачу надано послуги визначенні пунктом 4.9. договору від 11.08.2021 №1108/21/С та Додаткової угоди від 11.08.2021 №1 до договору від 11.08.2021 №1108/21/С

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд дійшов висновку, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у договорі про надання правничої допомоги.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19) суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши акт приймання - передачі наданої правничої допомоги, суд зазначає, що заявлена адвокатом сума у розмірі 10 000,00 грн. за надання правничої допомоги є надмірною у розрізі наданих ним послуг, оскільки дана справа не потребує вивчення великого обсягу інформації. Також, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі незначної складності, справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що даний акт не містить жодних відомостей щодо потраченого часу адвокатом при наданні відповідних послуг (у розрізі годин).

Провівши аналіз середньогодинної вартості роботи адвоката по Україні та дослідивши обставини, на які посилається позивач, враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг та клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 6000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 140, 238, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №520/16998/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з Державного бюджету України (з рахунку UA4020661, одержувач - УДКСУ в Основ`янському районі місто Харкова, код ЄДРПОУ - 37874947, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до адміністративного суду у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок). за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 з 24.02.2022 був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області текст ухвали складено 29.07.2022.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА