Справа № 240/1252/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/1252/22

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Канон" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "КАНОН" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складений ПП "КАНОН" розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року датою його фактичного надходження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ПП "КАНОН" помилково виписано та подано на реєстрацію податкову накладну №14 від 07.10.2020 року на суму 253 406,42 грн. З метою виправлення допущеної помилки позивачем подано для реєстрації розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року до податкової накладної №14 від 07.10.2020 року, реєстрацію якого було зупинено. Позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо розрахунку коригування та додані документи, що підтверджують допущену помилку, проте контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН.

Підставою для відмови в прийнятті та реєстрації розрахунку коригування стало ненадання платником податку повного пакету документів на підтвердження операції, а саме платіжне доручення та видаткові накладні.

Позивач вважає, що вказане рішення прийнято формально, оскільки не враховано, що податкову накладну виписано помилково, відповідно жодні документи для підтвердження даної операції відсутні.

Ухвалою від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

16.02.2022 Державна податкова служба України та Головне управління ДПС у Житомирській області надіслали відзиви на позовну заяву, в яких відповідачі позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позовних вимог повністю зазначивши, що рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки платником податків не надано разом з повідомленням всіх необхідних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування. Зазначили, що квитанція про зупинення реєстрації РК містить всю обов`язкову інформацію передбачену чинним податковим законодавством. Враховуючи, що платником податку не було надано повного пакету документів на підтвердження операції, а саме платіжне доручення та видаткові накладні, тому було прийнято оскаржуване рішення.

Окрім того, відповідачі вважають, що позовна вимога в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування в обхід формальної перевірки ГУ ДПС у Житомирській області документів для такої реєстрації є порушенням дискреційних повноважень ГУ ДПС в частині подання висновку щодо реєстрації податкової накладної. Вважають, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації розрахунку коригування.

22.02.2022 позивачем подано заяву про розподіл судових витрат.

04.04.2022 позивачем подано відповідь на відзиви.

21.04.2022 ГУ ДПС у Житомирській області подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат.

28.04.2022 позивачем подано відповідь на заперечення щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку із призовом на військову службу та залученням до виконання бойових завдань судді Черноліхова С.В. розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року № 30 призначено повторний автоматизований розподіл даної адміністративної справи.

За результатами проведення повторного автоматизованого розподілу справа призначена судді Шуляк Л.А.

Ухвалою суду від 13.06.2022 справу прийнято до провадження суддею Шуляк Л.А.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

01.09.2020 між ПП "КАНОН" та ТОВ"Грейн Пауер" укладено договір поставки пшениці та додаткову угоду №1 до договору (а.с.14-19).

01.10.2020 ПП "КАНОН" за умовами вказаного договору отримано попередню оплату в сумі 1 211 808,80 грн відповідно до платіжного доручення №910017935 (а.с.20) та виписано податкову накладну №4 від 01.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1 (а.с.21-22).

Відповідно до видаткової накладної №363 від 07.10.2020 товар, а саме пшеницю 4 класу урожаю 2020 року, на загальну суму 1 515 896,51 грн доставлено в пункт призначення та передано покупцю (а.с.23).

На різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн було виписано податкову накладну №116 від 07.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1 (а.с.24-25).

В той же час, ПП "КАНОН" помилково за цією ж операцією було виписано податкову накладну №14 від 07.10.2020 року на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн, яка також прийнята контролюючим органом (а.с.26-27).

Для виправлення помилки ПП "КАНОН" складено та подано на реєстрацію розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року (а.с.28). 02.12.2020 р. отримано квитанцію, згідно якої реєстрація зупинена оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 1001, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобовязань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операції та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.23).

Суд встановив, що 16.11.2021 позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо розрахунку коригування (а.с.30-32).

За результатами розгляду пояснень та документів, які були надані ПП "КАНОН", ГУ ДПС у Житомирській області було прийняте рішення № 3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року (а.с.33).

В якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної у вказаному рішенні зазначено: ненадання платником податку копій документів (первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі, рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

При цьому, у додатковій інформації вказано, що платником податку не надано повного пакету документів, а саме відсутні документи на підтвердження операції - платіжні доручення та видаткові накладні (а.с.33).

02.12.2021 ПП "КАНОН" подано скаргу до ДПС України на рішення №3389948/32191991 від 18.11.2021, проте рішенням від 09.12.2021 відмовлено у її задоволенні (а.с.34-36).

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням комісії ГУ ДПС у Житомирській області про відмову в реєстрації розрахунку коригування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пп. а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України встановлено: якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.22.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/ розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункту 7 Порядку № 1165).

Згідно пунктів 10 та 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

При цьому, відповідно до пунктів 4-7, 9, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 № 1245/34216 (далі - Порядок № 520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Як зазначалось, в поясненнях позивач зазначив, що 01.10.2021 ПП "КАНОН" в рамках договору №239 та додаткової угоди №1 отримано попередню оплату в сумі 1 211 808,80 грн. та виписано податкову накладну №4 від 01.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. Відповідно до видаткової накладної №363 від 07.10.2020 товар, а саме пшеницю 4 класу урожаю 2020 року, на загальну суму 1 515 896,51 грн. доставлено в пункт призначення та передано покупцю. На різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн. було виписано податкову накладну №116 від 07.10.2020 р., яка прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанцією №1. В той же час, ПП "КАНОН" допущено помилку та повторно виписано податкову накладну №14 від 07.10.2020 року на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн. Для виправлення помилки ПП "КАНОН" складено та подано на реєстрацію розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року.

До пояснень додано копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за жовтень 2020 року, з якої вбачається як відбувався рух коштів з контрагентом ТОВ"Грейн Пауер" (а.с.31).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна №14 від 07.10.2020 року дійсно була виписана позивачем повторно на різницю між отриманою попередньою оплатою та вартістю відвантаженого товару в сумі 253 406,42 грн., тобто платником податку допущено помилку.

З огляду на положення п. 192.1 ст. 192 ПК України для виправлення помилок, допущених при складанні податкових накладних, складаються та реєструються розрахунки коригування, що й було зроблено позивачем.

У розрахунку коригування позивачем відкориговано кількість (-40,17), обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість (-253406,42), суму податку на додану вартість (-50681,284), тобто усі показники, вказані у помилково виписаній податковій накладній №14 від 07.10.2020 року.

Суд погоджується із твердженням позивача, що оскільки вказану податкову накладну було виписано помилково, тобто ніяких додаткових операцій між контрагентами за договором №239 не відбувалось, а тому й відсутні документи на підтвердження цих операцій.

Відтак, на переконання суду, надіслані позивачем письмові пояснення з доданими документами повністю відображають допущену позивачем помилку, а тому були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію розрахунку коригування до податкової накладної.

Окрім того, у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №816/2183/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі №360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а та ряду інших суд касаційної інстанції наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Таким чином, за наведених вище обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

З приводу позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати поданий розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, то варто звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Проте, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунку коригування № 41 від 17.11.2020 датою його подання в Єдиному реєстрі податкових накладних станом, судом не встановлено.

В даному випадку, зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну не є порушенням дискреційних повноважень ГУ ДПС в частині подання висновку щодо реєстрації податкової накладної, оскільки суд надав оцінку тим самим документам та поясненням, які були предметом розгляду комісії.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є належним, ефективним та гарантує, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та не зумовить повторне звернення позивача до суду.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН спірного розрахунку коригування до податкової накладної, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення розрахунку коригування до податкової накладної немає, відтак є достатні підстави для прийняття рішення про реєстрацію такого.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складений ПП "КАНОН" розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року, датою його подання підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №658 від 05.01.2022 (а.с.6).

Крім того, відповідно до ч.1, 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем подано заяву про розподіл судових витрат, в якій зазначено, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн (а.с.61).

ГУ ДПС у Житомирській області подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в якій відповідач заперечує щодо задоволення заяви в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір гонорару не відповідає складності справи (а.с.73).

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Згідно з положеннями ст.19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами 2 та 3 ст.134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем подано до суду на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання професійної правничої допомоги від 05.01.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт від 18.02.2022 з детальним описом наданих послуг, платіжне доручення №765 від 18.02.2022 про оплату винагороди згідно акта від 18.02.2022 в сумі 3000 грн, ордер про надання правничої допомоги (а.с.62-66).

Натомість відповідачем всупереч ч.7 ст.134 КАС України не доведено неспівмірності вищевказаних витрат.

Аналізуючи документи, надані позивачем на підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу, враховуючи критерії оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката, встановлені ч. 5 ст. 134 КАС України суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 2481,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області №3389948/32191991 від 18.11.2021 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №41 від 17.11.2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ПП "КАНОН" розрахунок коригування №41 від 17.11.2020 року датою його подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Житомирській області на користь ПП "КАНОН" 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн витрат по сплаті судового збору та 3000 (три тисячі) грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 01 серпня 2022 р.