Справа № 280/3120/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 серпня 2022 року (10:45)Справа № 280/3120/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м.Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті одноразової допомоги позивачу, як члену сім`ї ОСОБА_2 , який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві 12.04.2021;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову допомогу як члену сім`ї ОСОБА_2 , який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві 12.04.2021, в сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.01.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою з приводу призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався з її чоловіком 12.04.2021 під час роботи на ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління», на яку листом №03-18/273 від 21.01.2022 відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги на сім`ю в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 . Підставами відмови було зазначено те, що згідно документів, наданих до Запорізького відділення відповідно до Порядку № 11 від 19.17.2018 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого виявлено, що реєстрація місця проживання позивача та реєстрація місця проживання померлого чоловіка не співпадають. В той же час, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, від 16.11.2021 у справі №335/6309/21, провадження №2-о/335/92/2021, встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: в квартирі АДРЕСА_2 , до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, факт проживання Позивачки однією сім`єю за однією адресою з померлим чоловіком підтверджується належними та допустимими доказами, а тому позивач вважається членом сім`ї померлого ОСОБА_2 відповідно до ч.2 ст.3Сімейного кодексу України. Аналіз норм Порядку № 11 від 19.17.2018 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в контексті спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що для підтвердження факту проживання однією сім`єю з потерпілим заявнику необхідно подати довідку житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідку виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду, що і було зроблено позивачем. Беручи до уваги вищезазначене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що до Запорізького відділення з метою призначення одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 із відповідною заявою звернулась дружина померлого ОСОБА_1 . Згідно з п.5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11, для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1 зареєстровані за різними адресами, тому, Запорізького відділення не має підстав для розгляду питання про призначення позивачу одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві. Зауважує, що Запорізьке відділення не відмовляло ОСОБА_1 у призначенні одноразової допомоги сім`ї та постанову про відмову у страхових виплатах не виносило, тому розгляд даного питання можливий після надання до Запорізького відділення усіх необхідних документів, передбачених Порядком від 19.07.2018 №11 та які відповідають його вимогам. Таким чином, Запорізьке відділення не визнає за ОСОБА_1 право на одноразову допомогу на сім`ю, у зв`язку з тим, що для призначення даної страхової виплати реєстрація місця проживання членів сім`ї повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Щодо визнання дії/бездіяльності Запорізького відділення протиправними, звертає увагу суду на ту обставину, що відділення призначає страхові виплати лише особам, які мають право на ці виплати. Призначення проводиться виключно на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV, Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11 та іншими нормативними актами, якщо питання призначення чітко не визначено вказаними нормативними актами. Протиправність дії/бездіяльності відділення не полягає у виконанні вимог нормативних актів, виконання вимог нормативного акту не є протиправною дією/бездіяльністю, оскільки нормативний акт зобов`язує відділення вчиняти певні дії. У позовній заяві позивач вказує на порушення відповідачем ст. 42 Закону № 1105, але не вказує на особливий порядок виконання вимог цієї статті, який встановлено постановою правління Фонду соціального страхування України. Вважає, що в діях Запорізького відділення є чітке виконання вимог нормативних актів. Зауважує, що усі кошти Фонду соціального страхування України, відповідно до ст.4 Закону № 1105, є цільовими, а використання цільових коштів не за призначенням тягне за собою кримінальну відповідальність. Таким чином, для призначення страхових виплат особам, які мають на це право, необхідно застосовувати вимоги усіх нормативних актів. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

У зв`язку із відсутністю судді Калашник Ю.В. у період з 14.06.2022 по 31.07.2022 на роботі, що підтверджується відповідною довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2022, рішення у повному обсязі складено та підписано 01.08.2022.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що

03.08.1984 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1301 та відділом РАГС у Жовтневого району м. Дніпропетровська видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с.13).

12.04.2021 на виробництві ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління» стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув чоловік позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №788.

Факт нещасного випадку на виробництві підтверджується актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.04.2021 об 11 год. 30 хв. у Приватному акціонерному товаристві «Запорізьке кар`єроуправління», (Форма H-l/П), затвердженим 11.05.2021 начальником Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

12.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_2 12.04.2021 під час роботи на ПрАТ «Запорізьке кар`єроуправління».

Листом №03-18/273 від 21.01.2022 Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області надано відповідь, за змістом якої, згідно документів, наданих до Запорізького відділення відповідно до Порядку №11 від 19.07.2018 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого виявлено, що реєстрація місця проживання позивача та реєстрація місця проживання померлого чоловіка ОСОБА_2 не співпадають. Також, до заяви надано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в якому суд ухвалив встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до п.1 ст.41 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Відповідно до пп.2 п.2 ст.41 Закону від 23.09.1999 №1105-XIV непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють. Надана до заяви копія трудової книжки свідчить про те, що на день смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач працювала. Враховуючи вищевикладене, у Запорізького відділення не має підстав для призначення щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги на сім`ю в разі смерті потерпілого ОСОБА_2 (а.с.30-31).

Не погодившись бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті одноразової допомоги позивачу, як члену сім`ї ОСОБА_2 , який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві 12.04.2021, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону № 1105-XIV, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону № 1105-XIV, в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до статті 43 Закону України № 1105-XIV, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника:

1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;

3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку;

4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.

Згідно з п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду від 19.07.2018 №11, для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. У разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення факт перебування на утриманні потерпілого встановлюється в судовому порядку. Відповідні рішення суду надаються для призначення виплат та додаються до справи про страхові виплати.

Відповідно до частин 2 та 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд зазначає, що наявність кровного споріднення не є однозначним твердженням про сім`ю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, від 16.11.2021 у справі №335/6309/21, провадження №2-о/335/92/2021, яке набрало законної сили 20.12.2021, встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: в квартирі АДРЕСА_2 , до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, факт проживання позивача однією сім`єю за однією адресою з померлим чоловіком підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, від 16.11.2021 у справі №335/6309/21, провадження №2-о/335/92/2021.

Суд вважає достатнім встановлення рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021 у справі №335/6309/21, провадження №2-о/335/92/2021 факту сумісного проживання ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 за адресою: в квартирі АДРЕСА_2 , до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , для підтвердження позивачем права на одержання страхових виплат за частиною 1 статті 41 Закону №1105-ХІV, тобто через смерть потерпілого чоловіка як члена сім`ї.

За наведених обставин суд вважає, що позивач має право на отримання соціальної виплати як член сім`ї (дружина) потерпілого.

Єдиною причиною відмови у призначенні виплати слугувало те, що реєстрація місця проживання позивача та реєстрація місця проживання померлого чоловіка ОСОБА_2 не співпадають, тобто відмова суб`єкта владних повноважень у визнанні права на соціальну виплату ґрунтується на формальній підставі, без урахування відповідачем положень частини 3 статті 43 Закону №1105-ХІV та абзацу 24 пункту 5.1 Розділі V Порядку №11, що призвело до протиправного обмеження особи у отриманні такої виплати.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що відмова в призначенні та виплаті такої допомоги є протиправною.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Так, у листі №03-18/273 від 21.01.2022 відповідачем зазначено про те, що реєстрація місця проживання позивача та реєстрація місця проживання померлого чоловіка ОСОБА_2 не співпадають є обставиною для висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової допомоги, як члену сім`ї загиблого.

Таким чином, у листі відповідача викладено відмову позивачу у призначенні одноразової допомоги, із зазначенням обставини, за якої таке рішення прийнято.

Отже, лист відповідача №03-18/273 від 21.01.2022 є рішеннями суб`єкта владних повноважень у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо відсутності постанови відділення Фонду, то така постанова приймається у разі нарахування такої виплати.

Оскільки у даному випадку позивачу відмовлено у призначення одноразової допомоги сім`ї потерпілого, постанова, на підставі якої згідно з п. 1 ст. 47 Закону № 1105 проводяться страхові виплати, відсутня.

Разом з тим, суд зазначає, що розрахунок розміру одноразової допомоги віднесено до компетенції відповідача і предмет спору щодо суми одноразової допомоги на час розгляду справи відсутній.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, визнати дії Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо відмови в призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 протиправними, та зобов`язати Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу як члену сім`ї загиблого її чоловіка ОСОБА_2 , в зв`язку з нещасним випадком на виробництві 12.04.2021.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Як встановлено з матеріалів справи, Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області є відокремленим підрозділом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, що створене без статусу юридичної особи.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно ч.1 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, з наданих до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу документів встановлено, що позивач просить стягнути грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. за складання позову та наданої консультації.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, суд зазначає, що до матеріалів справи не надано жодних доказів в підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги та, відповідно, доказів на підтвердження таких витрат, у зв`язку із чим, суд доходить висновку про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу позивачу.

Відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги та витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м.Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо відмови в призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 як члену сім`ї загиблого її чоловіка ОСОБА_2 , який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві 12.04.2021.

Зобов`язати Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу як члену сім`ї загиблого її чоловіка ОСОБА_2 , який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві 12.04.2021, у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12, ).

В частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.08.2022.

Суддя Ю.В. Калашник