Справа № 133/90/22
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/90/22

11.07.2022

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №532314 від 08 вересня 2021, винесену інспектором СРПП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Крищуком Є.М. відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з вітсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 08 вересня 2021 року в 01.30 год. інспектором СРПП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ст. сержантом поліції Крищуком Євгенієм Миколайовичем відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 532314, відповідно до якої 08.09.2021 року, в 00.35 год., в с. Чернички по вулиці Вишнева, водій, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 днз. НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. З даною постановою він не погоджується та вважає її незаконною, виходячи з наступного.

Так, дійсно 08 вересня 2021 року, приблизно о 20.00 год. він з дружиною та дочками приїхали в с. Чернички, Хмільницького району, Вінницької області належним йому автомобілем марки KIA RIO, днз. НОМЕР_2 , на святкування дня народження його племінника, після чого мали намір залишитись ночувати там. По приїзду, автомобіль він залишив на узбіччі дороги біля будинку. Приблизно о 23.00 год. він з дружиною вийшли до автомобіля забрати дитячі речі, однак він побачив, що на автомобілі відсутній передній номерний знак, а задній пошкоджений, після чого зателефонував на лінію «102» та викликав наряд поліції. Після виклику поліції він вирішив пересвідчитись щодо наявності посвідчення водія та технічного паспорту на автомобіль, які залишив в бардачку автомобіля, та виявив, що документи відсутні, що наштовхнуло його на думку, що вони можуть бути викрадені. Аби перевірити, чи документи не залишились вдома, він попросив ОСОБА_2 , який був присутній на святі, відвезти його додому в с. Вовчинець, Хмільницького району, Вінницької області, на що він погодився. Коли вони виїжджали з с. Чернички, працівники поліції ще не прибули. Водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль він виявив у себе вдома, забрав їх, та вони поїхали в с. Чернички, за кермом автомобіля весь час перебував ОСОБА_3 . Коли вони приїхали до подвір`я ОСОБА_4 , на місці вже був присутній наряд поліції в складі двох працівників, яким в усній формі він зробив заяву про викрадення номерного знака з належного йому автомобіля марки KIA RIO, днз. НОМЕР_2 . Свідками цього були ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На його заяву працівники поліції жодним чином не відреагували, ніяких заходів по розшуку викраденого номеру не вживали, натомість оди н з них висловив йому вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки він під час святкування дня народження вживав спиртні напої, проте жодним транспортним засобом після цього не керував, він відмовився від такого проходження огляду. На вимогу працівників поліції він передав їм свої водійські права, технічний паспорт на автомобіль та паспорт громадянина України, після вивчення ці всі документи були йому повернуті.

Працівники поліції оформили його заяву щодо викрадення номерного знаку, яку він підписав, та повідомили йому, що відносно нього буде оформлений протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він заперечував. Жодних документів, крім вищевказаної заяви він не підписував.

Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 12.01.2022 року від адвоката Пилипчука В.О., який повідомив, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 133/312/21 про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в наявності вищевказана постанова. До цього він її не бачив, копії не отримував, тому вважає, що передбачений законом строк оскарження вказаної постанови пропущений з поважних причин.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки відсутній факт порушення ним вимог п.2.1 «а» ПДР України, правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП ним вчинене не було, відповідно зміст оскаржуваної постанови не відповідає дійсності оскільки не містить жодного доказу, який би підтвердив факт вчинення адміністративного правопорушення та моєї вини за ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою суду від 17.01.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.02.2022, у встановлений законом строк від представника відповідача - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області І.Бешлея, надійшов відзив на позов, в якому він просить у задоволенні ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що дії поліцейського при складанні постанови про приятгнення до адміністративної відповідальності, є законними, оскільки поліцейський діяв в межах діючого законодавства та Інструкйції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395. При цьому зазначив, що 08.09.2021 близько 00:00 год до ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що на його автомобілі марки «Кіа Ріо» зник передній номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився в с. Чернички, Хмільницького району. На вказане повідомлення було направлено наряд сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, які приїхавши на місце виклику, виявили відсутність особи, яка здійснила виклик. Від присутніх поліцейські дізнались, що ОСОБА_1 поїхав у власних справах. Згодом приїхав автомобіль ВАЗ2105 д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинившись із водійського місця вийшов позивач ОСОБА_1 . В подальшому, в ході зясування обставин та причини виклику працівників поліції, останніми було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, та оскільки він керував автомобілем, йому було запропоновано пройти медичне освідування для встановлення стану спяніння, однак останній відмовився, мотивуючи тим, що транспортним засобом він не керував і підстав пред`являти водійське посвідчення у нього не має. Оскільки в діях позивача були наявні факти вчинення адміністративних правопрушень, поліцейським сектору реагування патрульнолї поліції ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Крищуком Є.М. було винесено постанову серії БАВ №532314 від 08.09.2021 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протокол серії ДБР18 №455340 від 08.09.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказані події було зафіксовано на нагрудну камеру та відеореєстратор, що знаходився в автомобілі. Крім того, представник відповідача у відзиві зазначив, що вважає твердження позивача про те, що йому не було відомо про оскаржувану ним постанову, таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до бази даних «Інформаційний портал Національної поліції», позивач 19.11.2021 сплатив штраф згідно винесеної постанови, що в свою чергу вказує на порушення строків оскарження постанови.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак, від його представника - адвоката Пилипчука В.О., надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача - Бешлей І.В. в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, відправіленого на офіційну адресу ГУ Національної поліції у Вінницькій області; причини неявки суду не повідомив; заява про розгляд справи у його відсутність або відклатення розгляду справи, суду не надходила.

Суд, дослідивши письмові докази приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою серії БАВ №532314 від 08.09.2021, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

У постанові серії БАВ №532314 від 08.09.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначено, що 08.09.2021 о 00 год. 35 хв. в с. Чернички по вул. Вишнева, водій, керуючи автомобілем ВАЗ2105 д.н.з. НОМЕР_1 , який не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п.2.1а ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається із копії заяви ОСОБА_8 , який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , наданої останнім, про існування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, адвокат Пилипчук В.О. дізнався 11.01.2021, під час ознайомлення з матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, про що повідомив свого підзахисного.

Твердження представника відповідача, викладене ним у відзиві на позов, щодо пропуску позивачем строків звернення із адміністративним позовом до суду, та про те, що позивач був обізнаний про накладення на нього адміністративного стягнення, не знайшло свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять таких доказів. Так, оскаржувана постанова не містить підпису ОСОБА_1 ; також відповідачем не надано доказів сплати штрафу згідно такої постанови, про що було зазначено у відзиві.

Таким чином, суд вважає причину пропуску строку, передбаченого ст. 289 КУпАП, на оскарження постанови серії БАВ №532314 від 08 вересня 2021 року поважною, та вважає за можливе поновити такий строк на оскарження.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частин 2-5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регулює Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Відповідно до положень розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Однак, позивач заперечує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що не предявив для перевірки посвідчення водія категорі «В», що є порушенням п. 2.1а ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини першої ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України).

Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Однак відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП України.

Оглянутий судом відеозапис, доданий відповідачем до відзиву на позов в якості доказу, не підтверджує факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові. Так, відеозапис з бодікамери та відео реєстратора, розпочинається з того, що працівники поліції знаходяться на місці біля автомобіля темно-синього кольору, в цей час під`їжджає автомобіль білого кольору, з якого виходять дві особи. Наступний файл відео починається з того, що невідома особа просить працівників поліції повернути ОСОБА_1 його документи. Із відео не представляється за можливе встановити, які саме документи було пред`явлено позивачем працівникам поліції.

Надалі відеозапис стосується заяви ОСОБА_1 про викрадення номерів, в ході якого поліцейський запитує чому останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Жодний із файлів відеозапису, доданому в якості доказу, не містить фіксації відмови ОСОБА_1 пред`явити працівникам поліції посвідчення на право керування транспортним засобом, або фактичного непред`явлення документів на відповідну пропозицію.

Доказів щодо сплати штрафу позивачем згідно оскаржуваної постанови, про що у відзиві вказував відповідач, суду надано не було.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 73, 77, 243, 244, 250, 286, 295 КАС України, ст. 126, ст. ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №532314 від 08 вересня 2021 року, винесену інспектором СРПП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Крищуком Є.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий витрати в розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 11.07.2022