Справа № 260/1495/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1495/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108, смт. Великий Бичків, Рахівський район, Закарпатська область, 90615, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Андрейчук Олександра Михайловича (далі представник позивача) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позов до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (далі відповідач), в якому просив:

1) відкрити провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

2) визнати протиправними та скасувати Рішення Дванадцятої (позачергової) сесії VIII скликання Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 » №525 від 26.11.2021р. щодо відмови ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, що розташована в межах населеного пункту с. Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073;

3) зобов`язати Великобичківську селищну раду Рахівського району Закарпатської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, що розташована в межах населеного пункту с. Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073;

4) стягнути з Відповідача судові витрати по даній справі (а.с.1-12).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.09.2021р. ОСОБА_1 подано клопотання на ім`я селищного голови Великобичківської Територіальної громади Рахівського району Закарпатській області Олегу Бурсі щодо затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6615 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с.Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073.

Клопотання подано на підставі рішення від 20.04.2015р. №734 Косівсько-Полянської сільської ради, яким позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6615 га в с.Косівська Поляна, ур.Банський у власність за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вищевказаного рішення сільради, позивачем було замовлено в ФОП ОСОБА_2 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зазначений проект було погоджено Управлінням Держземагентсва у Рахівському районі, відділом містобудування та архітектури Рахівської райдержадміністрації, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий №2123683:500:08:003:0073.

Вказаний проект неодноразово подавався для затвердження на розгляд сесії Косівсько- Полянської сільської ради у 2015-2016 роках, та Великобичківської селищної ради (як правонаступника) у 2021 році. Однак, як і в 2015-2016 роках, так і 2021р. (рішення Великобичківської селищної ради №525 від 26.11.2021р., далі - оскаржуване рішення) з незаконним мотивуванням орган місцевого самоврядування відмовив позивачу у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Рішення Косівсько-Полянської сільської ради №106 від 26.02.2016р. про відмову у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача було оскаржено до Рахівського районного суду. Рішенням суду від 29.09.2016р. у справі №305/1297/16-ц визнано незаконною відмову та скасовано рішення сільської ради, рішення набрало законної сили. Зокрема суд встановив, що «З матеріалів адміністративної справи випливає, що вищезазначений проект землеустрою було розглянуто уповноваженими контролюючими органами, доказом чого є позитивні висновки управління Держземагенства у Рахівському районі від 03.07.2016 року, відділу містобудування та архітектури Рахівської РДА від 19.06.2015 року, якими погоджено питання щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки в урочищі Банський в межах села Косівська Поляна Рахівського району. Крім того, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий номер :08:003:0073».

Згідно розпорядження КМУ від 12.06.2020р. №712-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області», було створено Великобичківську територіальну громаду, до складу якої ввійшли територіальні громади: Великобичківська, Верхньоводянська, Водицька, Кобилецько-Полянська, Косівсько-Полянська, Лужанська, Росішківська.

Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» у Закарпатській області: був утворений, зокрема, Рахівський район (з адміністративним центром у місті Рахів) у складі територій Богданської сільської, Великобичківської селищної, Рахівської міської, Ясінянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

25.10.2020 р. відбулися місцеві вибори, призначені Постановою Верховної Ради України від 15.07.2020 № 795-ІХ «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році», в тому числі, депутатів і селищного голови Великобичківської селищної об`єднаної територіальної громади Рахівського району Закарпатської області.

Рішенням II сесії VIII скликання Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 18 грудня 2020 року за №47 розпочато реорганізацію Водицької, Верхньоводянської, Косівсько Полянської, Росішківської, Лужанської сільських рад та Кобилецько-Полянської селищної ради до Великобичківської селищної ради.

Розділ V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», що набрав чинності 06.12.2020, передбачає, зокрема, що: п. 6-1.:

- до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади) (пп.1);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади (пп.4);

- юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою; (пп.9);

- новообрана рада, її виконавчий комітет можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність, або скасовувати акти відповідних органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є, та їх посадових осіб (пп. 14);

- державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу - новообрану раду, її виконавчий комітет, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснюється на підставі заяви, поданої сільським, селищним, міським головою, обраним сформованою територіальною громадою, або уповноваженою ним особою (пп.19).

Після об`єднання територіальних громад, позивач знову звернулась з клопотанням вже до Великобичківської територіальної громади про затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Крім того, позивач через свого представника просила не розглядати дане клопотання без неї, відповідні клопотання направлялись на електронну адресу селищної ради та подавались безпосередньо через секретаріат селищної ради адвокатом позивача та її представником, що також підтверджується відповіддю Відповідача від 28.12.2021р. №2381/02-05 на адвокатський запит представника позивача.

Однак, всупереч вимогам закону та поданим клопотанням, 26 листопада 2021 року засідання селищної ради, на якому було прийнято оскаржуване рішення провели без участі позивача та його представника. Про розгляд клопотання на сесії представник позивача дізнався лише в день його проведення, відповідно забезпечити явку представника було неможливо.

Рішенням за № 525 від 26 листопада 2021 року «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 », Великобичківська селищна рада вирішила відмовити позивачу у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, незважаючи на дотримання позивачем всіх необхідних вимог закону щодо подання та затвердження проекту землеустрою. Мотивом оскаржуваного рішення зазначено «пропозиції депутатів з цього питання та з метою розвитку туристично-рекреаційного потенціалу Великобичківської територіальної громади».

Вказане рішення отримано представником позивача 11 січня 2022 року у відповідь на адвокатський запит до відповідача.

Ознайомившись з вищевказаним рішенням, позивач та його представник вважають його безпідставним та незаконним, а також таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.57, 58).

У подальшому від представником відповідача на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, мотивовані тим, що відповідно до вимог ч. 1 та 3 ст. 22 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, які надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Згідно ч. 1 і 3 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або ОМС у межах їх повноважень, визначених ЗК, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

- приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

- одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України.

ОМС, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК, у двотижневий строк з дня отримання погодженого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або ОМС щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджуємся, зокрема, з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин відповідно до приписів ст. 1861 ЗК;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у ДЗК;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або ОМС, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність про що, у свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду (ч.9-11 ст. 118 ЗК України, ч.16 ст. 123 ЗК України).

Оскільки вказаними вище нормами ЗК України, органам місцевого самоврядування надано можливість вибору одного із юридично допустимих рішень чи прийнятних рішень, які зазначені вище, повноваження Великобичківської селищної ради при виборі дій у даній ситуації дискреційним.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 1 КАС України. У цьому випадку зобов`язання Великобичківської селищної ради прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, розташованої в межах населеного пункту с. Косівська-Полянська (кадастровий номер 2123683:500:08:003:0073) не є тим ефективним способом захист порушеного права. Тому вважаємо таку вимогу позивача надуманою, необґрунтованою, незаконною та такою, яка є втручанням у дискреційні повноваження Великобичківської селищної ради.

Рішенням 12-ї (позачергової) сесії VIII скликання Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 » №525 від 26.1 1.2021р.» гр. ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615га, розташованої в межах населеного пункту с. Косівська-Полянська (кадастровий номер 2123683:500:08:003:0073), враховуючи пропозиції депутатів VIII скликання Великобичківської селищної ради щодо прийняття рішення про розробку детального плану територій, у зв`язку з високим туристично-рекреаційним потенціалом вказаних земель.

23.12.2021р. тринадцятою сесією VIII скликання Великобичківської селищної ради було прийнято рішення № 583 «Про затвердження Програми розвитку земельних відносин на території Великобичківської територіальної громади на 2022 рік», яким забезпечувалось фінансування Програми розвитку земельних відносин в сумі 950 тис. грн..

Планувалось також прийняття рішення про розробку детального плану територій. Проте у зв`язку з введенням воєнного стану на території всієї України Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та наступними указами воєнний стан було продовжено, фінансування було зменшено та переспрямовано відповідними рішенням сесії Великобичківської селищної ради для забезпечення нагальних потреб у видатках з місцевого бюджету у зв`язку з воєнним станом. Враховуючи вищевказане представник відповідача у письмовому відзиві заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволені (а.с.62-64).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 вересня 2021 року позивачем подано клопотання до відповідача щодо затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6615 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населеного пункту с. Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про затвердження проекту землеустрою подано на підставі рішення від 20 квітня 2015 року за № 734 Косівсько-Полянської сільської ради, яким позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6615 га в с. Косівська Поляна, ур. Банський у власність за рахунок земель запасу сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.16).

На підставі вищевказаного рішення сільради, позивачем було замовлено в ФОП ОСОБА_2 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Зазначений проект було погоджено Управлінням Держземагентсва у Рахівському районі, відділом містобудування та архітектури Рахівської райдержадміністрації, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий №2123683:500:08:003:0073 (а.с.21-36).

Вищезазначений проект неодноразово подавався для затвердження на розгляд сесії Косівсько- Полянської сільської ради у 2015-2016 роках, та Великобичківської селищної ради (як правонаступника) у 2021 році. Однак, як і в 2015-2016 роках (а.с.37), так і 2021р. (рішення Великобичківської селищної ради №525 від 26.11.2021р., а.с.17) орган місцевого самоврядування відмовив позивачу у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З матеріалів справи вбачається, що Рішення Косівсько-Полянської сільської ради за №106 від 26 лютого 2016 року про відмову у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача було оскаржено до Рахівського районного суду.

Рішенням Рахівського районного суду від 29 вересня 2016 року у справі за №305/1297/16-ц визнано незаконною відмову та скасовано рішення сільської ради, рішення набрало законної сили. Зокрема суд встановив, що «З матеріалів адміністративної справи випливає, що вищезазначений проект землеустрою було розглянуто уповноваженими контролюючими органами, доказом чого є позитивні висновки управління Держземагенства у Рахівському районі від 03.07.2016 року, відділу містобудування та архітектури Рахівської РДА від 19.06.2015 року, якими погоджено питання щодо відведення у власність позивачу земельної ділянки в урочищі Банський в межах села Косівська Поляна Рахівського району. Крім того, Косівсько-Полянською сільською радою, межі земельної ділянки винесено в натурі на місцевості та сформовано земельну ділянку площею 0,6615 га, яку внесено до Державного земельного кадастру і присвоєно кадастровий номер :08:003:0073» (а.с.38-42).

Після об`єднання територіальних громад, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою, позивач знову звернулась з клопотанням вже до Великобичківської територіальної громади про затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Однак, 26 листопада 2021 року відповідачем було прийнято рішення за № 525 «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 , відповідно до якого Великобичківська селищна рада вирішила відмовити позивачу у затвердженні розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, та затвердження проекту землеустрою (а.с.17).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 частина 2 Конституції України).

Таке право реалізується громадянами та юридичними особами та державою на правових титулах володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до положень статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 10 частини 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із статтею 24 частиною 3 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до статті 42 частини 4 пункту 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, у тому числі перелік повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин врегульовано Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі Земельний кодекс України, ЗК України, тут і надалі чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 116 частиною 1 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено у статті 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до статті 118 частини 6 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, для отримання у власність спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивач звернувся у законодавчо встановленому порядку до уповноваженого на те органу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Згідно із статті 186 частиною 6 ЗК України (в редакції, чинній на момент погодження проекту землеустрою) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

На час погодження проекту землеустрою діяла норма статті 1861 до частини 1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 1861 частини 6 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Статтею 118 частиною 9 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 1861 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 1861 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 820/4852/17.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені в статті 118 ЗК України органи, приймають одне з відповідних рішень.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у разі отримання зацікавленою особою погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наступним етапом у процедурі отримання земельної ділянки у власність є затвердження відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Рішення про затвердження проекту землеустрою приймається у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, за результатами розгляду проекту землеустрою уповноважений орган може прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про залишення клопотання про передачу земельної ділянки у власність без розгляду.

Згідно статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, тощо.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області № 525 від 26 листопада 2021 року підлягає до задоволення.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника у встановленому порядку та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в затвердженні проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою. Належним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта повторно розглянути клопотання, оскільки суб`єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення шляхом голосування на сесії за затвердження проекту чи проти не виконав всі умови, визначені законом.

Належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області розглянути повторно розглянути заяву щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 2123683:500:08:003:0073 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Косівсько-Полянської сільської ради, та прийняти відповідне рішення з питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що зобов`язуючи суб`єкта владних повноважень виконати свої безпосередні обов`язки в порядку, встановленому законом, не вказуючи при цьому, яке конкретно рішення необхідно прийняти, суд не втручається в дискреційні повноваження державного органу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Суд окремо наголошує, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України 15.03.2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України від 21.04.2022 року №212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб, тобто до 25.05.2022 року.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України від 22.05.2022 року №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, тобто до 23.08.2022 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною першою статті 7 Закону № 389-VIII визначено, що воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

Згідно з частинами першою-другою статті 20 Закону № 389-VIII правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Частиною другою статті 64 Конституції України визначено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Законом України від 24.03.2022 року № 2145-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану, який набрав чинності 07.04.2022 року, внесено зміни до розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України.

Так, підпунктом 5 пункту 27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України визначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №165 Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб визначено зупинити строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та видачу дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні. Поновити зупинені строки у місячний строк після припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України.

Суд також враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., N 3 - 4, ст. 27) доповнено пунктами 27 і 28 такого змісту: "27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється".

Відтак, даний адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн., що підтверджується квитанцією за № 0854-5784-3078-4008 від 15.04.22 та № 4640-3177-3739-4747 від 15.04.22р. (а.с.13, 14).

У відповідності до вимог статті 139 КАС України, вищевказані витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108, смт. Великий Бичків, Рахівський район, Закарпатська область, 90615, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати Рішення Дванадцятої (позачергової) сесії VIII скликання Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 » за № 525 від 26 листопада 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, що розташована в межах населеного пункту с. Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073.

3. Зобов`язати Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6615 га, що розташована в межах населеного пункту с. Косівська Поляна, урочище Банський, кадастровий №2123683:500:08:003:0073, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108, смт. Великий Бичків, Рахівський район, Закарпатська область, 90615, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1984,80 грн. (одної тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

5. У задоволені решти частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець