Справа № 380/905/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 380/905/21

адміністративне провадження № К/990/17077/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №380/905/21 за позовом ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.04.2020:

- № , яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2019 року на 1217990,00 грн;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1060121,70 грн, з яких 848097,36 грн за податковими зобов`язаннями і 212024,34 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» відмовлено.

05.07.2022 позивач до Верховного Суду подав касаційну скаргу на 06.04.2022, в якій підставою касаційного оскарження зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 330 КАС в касаційній скарзі зазначається (зазначаються) підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Вимоги наведеної норми стосуються не тільки формального зазначення у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої статтею 328 КАС, а й факту такої підстави.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС).

ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО», зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, вказує про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм статті 19 Конституції України, статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпунктів 14.1.36, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 42 Господарського кодексу України та без врахування правової позиції (висновків) Верховного Суду в постановах від 15.04.2022 у справі №810/874/17, від 21.07.2020 у справі № 816/191/17 (згідно з яким вимога щодо реальної зміни майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК), від 08.07.2021 у справі № 804/4594/16, від 21.07.2020 у справі № 816/191/17, від 24.02.2022 у справі № 809/4373/15, від 17.09.2020 у справі № 826/16705/17, від 02.03.2021 у справі № 813/3052/17, від 15.02.2022 у справі № 803/1114/17, від 11.04.2022 у справі № 160/3852/19, від 20.06.2019 у справі №826/1453/14, від 10.05.2018 у справі № 820/1763/16, від 04.04.2018 у справі №810/4751/13-а, від 28.11.2018 у справі №809/2161/14, від 15.04.2020 у справі №826/13929/17, від 16.04.2020 у справі № 810/3443/18, від 30.09.2021 у справі № 400/1986/19.

Так, в постановах від 24.02.2022 у справі № 809/4373/15, від 02.03.2021 у справі № 813/3052/17, від 11.04.2022 у справі № 160/3852/19, від 08.07.2021 у справі № 804/4594/16, від 16.04.2020 у справі № 810/3443/18, від 30.09.2021 у справі № 400/1986/19 Верховний Суд зробив висновок, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж факту здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів в таких документах.

В постановах від 20.06.2019 у справі №826/1453/14, від 10.05.2018 у справі № 820/1763/16, від 04.04.2018 у справі №810/4751/13-а, від 28.11.2018 у справі №809/2161/14, від 15.04.2020 у справі №826/13929/17 Верховний Суд виснував, що не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на можливість встановити зміст господарської операції, а також відсутність в документах максимального опису наданих послуг не перешкоджає врахуванню документів для цілей обліку та не є свідченням, що господарські операції не відбулися.

В постановах від 17.09.2020 у справі № 826/16705/17, від 15.04.2022 у справі № 810/874/17, від 15.02.2022 у справі № 803/1114/17 Верховний Суд зробив висновок, що для цілей податкового обліку витрати на придбання товарів (послуг) та суми ПДВ в ціні товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач не надав доказів виконання для нього ТОВ «Складтехкомплект» робіт (надання послуг) вартістю 3369400,00 грн, а саме: опрацювання заявок виробника на виготовлення і поставку стелажного устаткування від замовників (споживачів) продукції; надання комерційних пропозицій; проведення переговорів з потенційними замовниками (споживачами) продукції; здійснення дослідження потреб потенційних партнерів на ринках Польщі, Бельгії, Нідерландів, Чехії, Словаччини, Великобританії, Литви, Естонії; проведення інспекційного огляду встановленого стелажного устаткування на складах замовників виробника; здійснення візитів до іноземних країн для проведення переговорів з потенційними клієнтами. Апеляційний не визнав достатніми доказами для встановлення факту поставки послуг (робіт) надані позивачем акти виконаних робіт та звіти про надані послуги, врахувавши, що позивач не надав заявок на виготовлення та поставку стелажного устаткування, комерційних пропозицій, замірів складських приміщень, здійснення візитів до іноземних держав, специфікацій на поставку стелажного обладнання.

Суд апеляційної інстанції визнав слушним довід ГУ ДПС, що у штаті ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» достатня чисельність працівників відповідного профілю для самостійного виконання зазначених вище робіт, та визнав, що господарські операції з надання ТОВ «Складтехкомплект» послуг для ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» не могли бути фактично здійсненими та не містять розумних економічних або інших причин (ділової мети).

По господарських операціях ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» з фізичною особою-підприємцем (ФОП) ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виснував, що з наданих позивачем документів на підтвердження придбання робіт зі складання та встановлення металевих збірно-розбірних стелажів на загальну суму 2304865,00 грн, неможливо встановити обсяги виконаних робіт, кількість та номенклатуру збірних конструкцій (стелажів), тривалість часу, витраченого на виконання робіт, а також їх вартість. З урахуванням зазначених обставин, а також податкової інформації щодо невикористання ФОП ОСОБА_1 праці найманих працівників суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість фактичного виконання цим суб`єктом господарювання робіт для позивача з урахуванням часу, оперативності проведення робіт, відсутності трудових ресурсів.

Доводи ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» щодо не відповідності правозастосування в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 висновкам Верховного Суду фактично лежать у площині оспорювання висновку суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів у справі та встановлення на їх підставі обставин у справі, а не у площині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС.

Відповідно до частини четвертої статті 341 КАС суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі, оскільки одне лише зазначення підстави касаційного оскарження, передбаченої нормами частини четвертої статті 328 КАС, без належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, яке б відповідало цим нормам, не свідчить, що касаційна скарга відповідає пункту 4 частини першої статті 330 КАС,

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ІМВО» на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко