Справа № 460/1316/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2022 року м. Рівне №460/1316/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Бляхи В.С.; представника позивача: Троянчука Д.М.; представника відповідача: Дем`янюка С.М.; розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці (далі-відповідач) у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2021/000314 від 24.12.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2021/000178/2 від 24.12.2021.

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 13.12.2021 він придбав транспортний засіб марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 вартістю 24000 євро, що підтверджується інвойсом № 01212211 вiд 13.12.2021. З метою переміщення через митний кордон транспортного засобу, позивачем 24.12.2021 було подано до Рівненської митниці електронну митну декларацію №UA204020/2021/297975 про декларування даного товару разом з наступними документами на підтвердження достовірності даних, зазначених в митній декларації: рахунок-фактура (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021; акт про проведення огляду товарів №UA205020/2021/414117 вiд 17.12.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.07.2021; договір про надання послуг митного брокера № 74 від 10.03.2021; заяву № 840/17-37 від 09.02.2017; паспортні документи. В подальшому на вимогу митного органу декларантом подано копію митної декларації країни відправлення №MRN21DE18Е8 від 13.12.2021. Проте, Рівненською митницею було оформлено спірну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості.

Позивач вважає вказану картку відмови і рішення протиправними, оскільки твердження відповідача про включення до митної вартості легкового автомобіля витрат на його транспортування до митної території України є безпідставними, так як легковий автомобіль не ввозився у складі вантажного відправлення. Крім того, зазначає, що інші виявленні відповідачем недоліки у документах наданих позивачем до митного оформлення, не можуть спростовувати заявлений ним рівень митної вартості легкового автомобіля, оскільки такі не належать до документів, які підтверджують митну вартість автомобіля. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

16.02.2022 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що з метою митного оформлення товару позивачем було подано митну декларацію № UA204020/2021/297975 від 23.12.2021, декларантом ПП "А-2" заявлено до митного оформлення легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 у якій декларантом заявлено митну вартість 24000 євро. Вважає, що декларантом не подано всі необхідні документи для митного оформлення автомобіля за ціною договору. Вказує про те, що наданий позивачем рахунок від 13.12.2021 № 01312211 не оформлений належним чином, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів, а саме: підпису покупця, посади та дані особи, яка його оформила від імені продавця. Крім того, зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане для позивача 10.12.2021. Проте, згідно наданого рахунку від 13.12.2021 № 01312211 факт покупки транспортного засобу здійснено 13.12.2021, що ставить під сумнів документ про підтвердження вартості операції. Будь-які платіжні документи щодо оплати придбаного товару подано не було. Водночас, експортна митна декларація не містить жодної інформації щодо назви товару, його вартості та документів на підставі яких вона оформлена. Враховуючи викладене, вважає, що дії Рівненської митниці щодо прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості прийняті правомірно. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні учасники справи підтримали доводи заяв по суті справи та надали пояснення аналогічні цим доводам

Заяви, клопотання учасників справи.

Заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.02.2022.

Ухвалою суду від 18.02.2022 підготовче засідання відкладено до 04.03.2022, у зв`язку з перебуванням головуючої судді на дистанційному навчанні без відбуття у відрядження відповідно до наказу Рівненського окружного адміністративного суду № 35-к від 14.02.2022 "Про дистанційне навчання судді Поліщук О.В.".

Ухвалою суду від 04.03.2022, за клопотанням представника відповідача, підготовче засідання відкладено до 05.04.2022.

Ухвалою суду від 05.04.2022, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.06.2022.

02.06.2022 судове засідання відкладено до 16.06.2022.

Ухвалою суду від 16.06.2022, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено до 21.07.2022, у зв`язку з неявкою представника позивача, щодо якого немає відомостей, про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2022, занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 26.07.2022 з метою надання учасникам справи часу для підготовки до судових дебатів.

26.07.2022 на підставі статей 243, 245 КАС України, у судовому засіданні було проголошено вступну і резолютивну частини судового рішення.

Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, враховуючи покази свідка, судом встановлено наступне.

24.12.2021 ТОВ Приватним підприємством "А-2" подано до митного органу митну декларацію № UA204020/2021/297975 щодо митного оформлення товару - легковий автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), двигун дизельний, номер (маркування) двигуна н/в, робочий об`єм циліндрів 4367см3, потужність 250кВт, колісна формула 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2018, тип кузова легковий універсал вартістю 24000 євро /а.с. 17/.

На підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості декларантом позивача надано наступні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №01212211 від 13.12.2021 /а.с. 18, 19/; акт про проведення огляду товарів №UA205020/2021/414117 вiд 17.12.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.07.2021 /а.с. 23, 24/; договір про надання послуг митного брокера № 74 від 10.03.2021; заява № 840/17-37 від 09.02.2017.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що з метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи:

висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу;

документи, що передбачені ст. 368 МК України (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі), що стосуються оцінюваного товару та які можливо кореспондувати із імпортним транспортним засобом;

копію митної декларації країни відправлення (Німеччина);

документи, що містять відомості про суму додаткових витрат, що понесені до митного кордону України.

На електронне повідомлення митниці декларантом позивача було надано копію митної декларації країни відправлення № MRN 21DE18E8 від 13.12.2021. Також повідомлено, що інших додаткових документів надаватися не буде /а.с. 29/.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2021/000314 від 24.12.2021 згідно якої у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено у зв`язку з тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом оскільки, декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а подані до митного оформлення документи містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 24.12.2021 № UA204000/2021/000178/2 /а.с. 13-14/.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів від 24.12.2021 №UA204000/2021/000178/2 (далі-Рішення № UA204000/2021/000178/2), позивачу скориговано митну вартість товарів:

легковий автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), двигун - дизельний, номер (маркування) двигуна - н/в, робочий об`єм циліндрів - 4367см3, потужність - 250кВт, колісна формула 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2018, тип кузова легковий на рівні 62100,00 євро /а.с. 15-16/ .

У графі 33 Рішення № UA204000/2021/000178/2 зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, так як:

І. Митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи, містять розбіжності і неточності:

до митного оформлення заявлено числове значення митної вартості товару не підтверджене документально, a саме декларантом заявлено додаткові витрати транспортування у сумі 200 євро, однак, такі витрати не підтверджені жодним документом, що є порушенням положень статті 52 МК України;

до митного оформлення декларантом подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане компетентними органами Німеччини 10.12.2021 для Rysko Serhiy, що є покупцем товару. Однак, згідно наданого рахунку № 01312211 факт покупки імпортованого транспортного засобу здійснено лише 13.12.2021;

рахунок від 13.12.2021 № 01312211 містить відомості про пробіг транспортного засобу на момент продажу - 261000 км, що суттєво менше встановленого показника одометра при ввезенні транспортного засобу на митну територію України - 275362 км (Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.12.2021 № UA205020/2021/414117);

рахунок від 13.12.2021 № 01312211 містить відомості про оплату усієї вартості готівкою, однак, всупереч положення статті 368 МК України декларантом не надано документів, що підтверджують факт здійсненої оплати;

декларантом додатково надано копію митної декларації країни відправлення від 13.12.2021 № MRN 21DE18E8, однак така декларація не містить відомостей про товар, його вартісні характеристики, реквізити документів тощо.

II. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про митну вартість аналогічного за технічними характеристиками транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за МД від 23.12.2021 № UA204020/2021/297832 - 62 100 євро.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів, згідно з переліком:

1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу;

2) документи, передбачені статтею 368 Митного кодексу України (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі), що стосуються оцінюваного товару та які можливо кореспондувати із імпортованим транспортним засобом;

3) копію митної декларації країни відправлення (Німеччина);

4) документи, що містять відомості про суму додаткових витрат, що понесені до митного кордону України;

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі цінової інформації про митну вартість аналогічного за технічними характеристиками транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за МД від 23.12.2021 № UA204020/2021/297832 - 62 100 євро.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 62 100 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1 913 201,64 грн.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача щодо коригування митної вартості позивач звернувся до суду з даним позовом.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 (далі-МК України).

Згідно з ст. 1 Митного кодексу України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 49 МК України Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 52 МК України Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 54 МК України).

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

За приписами ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

З аналізу наведених правових норм судом встановлено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Мотивована оцінка аргументів сторін і висновки суду.

У ході розгляду справи на підставі поданих сторонами документів судом встановлено, що подані декларантом позивача - Приватним підприємством "А-2" документи щодо митного оформлення товару - легкового автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), двигун - дизельний, номер (маркування) двигуна н/в, робочий об`єм циліндрів 4367см3, потужність - 250кВт, колісна формула 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2018, тип кузова - легковий універсал містили, виявлені митним органом розбіжності та неточності, які позивачем не спростовано в повному обсязі в ході розгляду справи.

Судом також встановлено, що митна вартість товару заявлена позивачем становить суму у розмірі 24000,00 євро, що за курсом на день подання МД відповідає 739401,60 грн /а.с. 17/.

Так, представник позивач вважає, що включення до митної вартості автомобіля витрат на його транспортування, є безпідставним, оскільки легковий автомобіль не ввозився у складі вантажного відправлення.

Суд зауважує, що такі твердження є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що в процедурі контролю правильності визначення митної вартості товару митний орган перевіряє не лише ціну товару, а й інші складові митної вартості товару, у тому числі витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач придбав транспортний засіб LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), двигун - дизельний, номер (маркування) двигуна - н/в, робочий об`єм циліндрів - 4367см3, потужність - 250кВт, колісна формула - 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2018, тип кузова - легковий універсал.

Відповідно до рахунку - фактури (інвойсу) № 01212211 від 13.12.2021 вартість вказаного автомобіля становить 24000,00 євро.

Така ж ціна була заявлена до митного оформлення.

Вказане дає підстави вважати, що вартість транспортування не була включена до ціни автомобіля, тому при здійсненні митного оформлення імпортованого транспортного засобу декларант повинен був подати документи, що підтверджують витрати на транспортування вказаного автомобіля до кордону України, оскільки такі витрати, відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України є обов`язковою складовою митної вартості товару.

При цьому, Наказ № 599 визначає транспортні документи, що подаються митному органу, як ті, що оформляються з перевізниками та надавачами транспортних послуг, так і ті, що подаються у разі транспортування товару власними засобами.

Верховний Суд в постанові від 22.10.2020 у справі № 320/2455/19 висловив аналогічну правову позицію та зауважив, що документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, визначені ч. 2 ст. 53 МК України, як такі, що підтверджують митну вартість товарів, і мають суттєве значення.

Відповідно до графи 44 митної декларації № UA204020/2021/297975 /а.с.17/ документи, що підтверджують витрати на транспортування до митного оформлення надані не були.

Відтак, з досліджених у ході розгляду справи доказів, судом встановлено, що декларантом не надавались до митного оформлення документи на підтвердження витрат на транспортування ні разом з митною декларацією, ні на вимогу митного органу під час процедур консультацій.

Судом також встановлено, що представником позивача додано до матеріалів справи довідку про транспортні витрати № 23/12-03 /а.с. 82/, відповідно до якої вартість витрат на транспортування транспортного засобу становить 200 євро.

Проте, будь-яке документальне підтвердження всіх складових транспортних витрат у матеріалах справи відсутнє. Представником позивача під час розгляду даної справи також належними та допустимими доказами

не підтверджено вартість витрат на транспортування в сумі 200 євро.

Митний огляд транспортного засобу у пункті пропуску через державний кордон України здійснюється з обов`язковим складанням Акта про проведення митного огляду товарів і додаткового аркуша. Такий Акт митного огляду підписується посадовою особою митного органу, що здійснила митний огляд, і власником транспортного засобу (уповноваженою особою), засвідчується відбитком особистої номерної печатки цієї посадової особи та залишається в справах митного органу разом з документами, на підставі яких був проведений митний контроль (ч. 1.11 розділу III Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 № 229) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708.

Судом встановлено, що на пункті пропуску "Ягодин" здійснено митний огляд автомобіля, про що складено акт від 17.12.2021 № UA 204020/2021/295862 /а.с. 27-28/.

З даним актом ознайомлено позивача, про що свідчить його власноручний підпис.

Згідно з ч. 2 розділу III зазначених Правил на кожний транспортний засіб оформлюється окрема митна декларація .

Як було встановлено судом, 24.12.2021 ТОВ Приватним підприємством "А-2" подано до митного органу митну декларацію № UA204020/2021/297975 щодо митного оформлення товару - легковий автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 .

Частиною 2 статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення декларантом позивача разом з митною декларацією надано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021 /а.с.18, 19/; акт про проведення огляду товарів № UA205020/2021/414117 вiд 17.12.2021 /а.с. 27/; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.07.2021 /а.с. 23, 24/; договір про надання послуг митного брокера № 74 від 10.03.2021; заяву № 840/17-37 від 09.02.2017.

У ході розгляду справи представник позивача вказував на те, що рахунок-фактура (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021 підтверджує факт купівлі легкового автомобіля, який було пред`явлено до митного оформлення та оплату за даний автомобіль. Тобто, є документом, що виконує функції документів, вказаних в п. 2, 3 ч. 2 ст. 53 МКУ, тобто зовнішньоекономічним договором та рахунком-фактурою, проте такі твердження представника позивача не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, декларантом позивача заявлено документ, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021 під кодом "0380" та "0862".

Відповідно до класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 документ під кодом "0380" означає рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice), а під кодом "0862" - декларація про походження товару (Declaration of origin).

Суд зазначає, що законодавство України не дає правового визначення терміну "рахунок-фактура", проте, відповідно до Великого тлумачного словника сучасної української мови, інвойс (рахунок-фактура) - це документ, що його продавець виписує на ім`я покупця для оплати куплених товарів, виконаної роботи чи наданих послуг.

Отже, договір купівлі-продажу і рахунок-фактура не є тотожними за своєю природою.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 520/11331/18, які в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства враховуються судом при прийняті даного рішення.

Судом встановлено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, що підтверджує факт купівлі-продажу транспортного засобу та умови оплати до митного оформлення декларантом надано не було, як і не було надано під час розгляду даної справи.

Суд зауважує, що в силу вимог ч. 2 ст. 53 МК України надання зовнішньоекономічного договору (контракту) або документ, який його замінює є обов`язковим для підтвердження митної вартості товару.

Як було зазначено судом, частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).

Відтак, рахунок-фактура (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021 не може вважатися документом, що замінює зовнішньоекономічний договір, оскільки не містить ні умов оплати, ні умов поставки, ні порядок переходу права власності на товар.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рахунок-фактура (інвойс) № 01212211 від 13.12.2021 /а.с.18-19/ не містить підпису покупця.

Судом також встановлено, що відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № 01212211 від 13.12.2021 пробіг автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER становить 261000 км /а.с.18-19/.

Відповідно до акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.12.2021 № UA 204020/2021/295862 показник одометра становить 275362 км.

Відтак, різниця між показниками протягом чотирьох днів складає 14362 км. Будь-яких пояснень з даного питання представником позивача у ході розгляду справи надано не було.

Поряд з цим, судом встановлено, що до митного оформлення декларантом позивача було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане 10.12.2021 для ОСОБА_2 /а.с. 20-24/.

Проте, згідно рахунку-фактури (інвойсу) № 01212211 від 13.12.2021 /а.с. 19/ можливий продаж автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER було здійснено 13.12.2021.

Таким чином, суд погоджується з митним органом, про наявні сумніви щодо достовірності відомостей про фактичну ціну покупки транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом причин неможливості застосування основного методу визначення митної вартості, тобто за ціною договору щодо імпортованих товарів.

У ході розгляду справи виникнення сумніву у повноті та достовірності відомостей про митну вартість товару відповідач обґрунтував тим, що надані до митної декларації документи щодо заявленої ціни автомобіля містили неточності та розбіжності та порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Зазначено, що недоліки у поданих документах свідчать про заявлення декларантом до митного оформлення неправдивих відомостей щодо умов придбання транспортного засобу, в тому числі і щодо розміру фактично сплачених коштів за імпортований автомобіль.

Відтак, з`ясовані у судовому засіданні обставини справи свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які стали підставою для витребування додаткових документів.

Враховуючи виявлені критерії ризиків відповідачем було повідомлено декларанта, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 53 МК України, про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товару, а саме:

висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу;

документи, що передбачені ст. 368 МК України (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі), що стосуються оцінюваного товару та які можливо кореспондувати із імпортним транспортним засобом;

копію митної декларації країни відправлення (Німеччина);

документи, що містять відомості про суму додаткових витрат, що понесені до митного кордону України.

На електронне повідомлення митниці декларантом позивача було надано лише копію митної декларації країни відправлення № MRN 21DE18E8 від 13.12.2021. Також повідомлено, що інших додаткових документів надаватися не буде /а.с.29/.

При цьому суд критично оцінює митну декларацію країни відправлення від 13.12.2021 № MRN 21DE18E8, оскільки вона не містить відомостей про товар, його дійсну вартість, реквізити документів тощо, тому не може підтверджувати інформацію щодо заявленої митної вартості, яка містилася у документах, поданих декларантом разом з митною декларацією.

Відповідно до пункту 2 (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947) «оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції». Якщо дійсна вартість не може бути визначена до пункту 2 (б) вказаної вище Генеральної угоди, оцінка митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений (пункту 2 (б) статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947).

Статтею 17 «Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року» передбачено, що: «Ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання».

Згідно статті 7 «Угоди про застосування статті VII ГАТТ», якщо митна вартість імпортних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 1-6 включно, то митна вартість визначається з використанням розумних засобів, сумісних із принципами та загальними положеннями цієї Угоди і Статті VII ГАТТ 1994 та на основі даних, наявних у країні імпорту.

Таким чином, аби упевнитись, що задекларована митна вартість ґрунтується на «дійсній вартості» здійснюється порівняння рівня заявленою митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних і подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Разом з тим, позивач не заперечує факту неподання на вимогу митного органу інших запитуваних документів, зокрема висновку про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; документів, що передбачені статтею 368 МК України (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, що стосуються оцінюваного товару та які можливо кореспондувати із імпортованим транспортним засобом).

Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за самостійно обраним методом, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Оскільки ж декларантом позивача жодних запитуваних митним органом документів подано не було, відповідач законно і обґрунтовано визначив митну вартість товару за резервним методом.

При цьому, позивач в ході розгляду справи також не надав жодних належних та достовірних доказів на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, оскільки на вимогу митного органу позивач відмовився надати додаткові документи, необхідні для підтвердження правильності обчислення заявленої митної вартості товарів, то згідно з ч. 2 та ч. 21 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною контракту не може бути застосований.

Відповідно до ч. 2 - 4 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару (автомобіля) придбаного позивачем та у зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів відповідачем застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оспорюваного рішення та поясненнями представника відповідача наданим під час розгляду справи.

Таким чином, митна вартість товару була скоригована відповідачем за методом митної вартості товару, визначеного підпунктом "ґ" пункту 2 частини 1 статті 57 МК України - резервним методом.

Згідно з ч. 1 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, судом встановлено, що технічні характеристики транспортного засобу поданого до митного оформлення за митною декларацією № UA204020/2021/297975 від 24.12.2021 за ціною 24000 євро повністю відповідають технічним характеристикам транспортного засобу поданого до митного оформлення за митною декларацією № UA204020/2021/297832 від 23.12.2021 за ціною 62100 євро, що ґрунтується на відомостях інформаційних ресурсів митних органів.

Відтак суд констатує, що визначити митну вартість за ціною договору в митного органу не було можливості, оскільки зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює до митного оформлення пред`явлено не було. Отже, висновок про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту з підстав ненадання декларантом позивача документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, та про застосування при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом суд вважає правомірним.

Крім того, судом не береться до уваги витяг з електронного довідника SCHWACKE /а.с. 30-35/, оскільки оскаржуване рішення та картка відмови у митному оформленні товару були прийняті відповідачем 24.12.2021, а оцінка автомобіля відповідно до довідника SCHWACKE здійснена 12.01.2022, тобто, після спливу 19 днів після відмови у митному оформленні транспортного засобу.

Відтак, судом при дослідженні правомірності оскаржуваного рішення та картки відмови підлягають врахуванню лише ті документи, що подавались декларантом безпосередньо суб`єкту владних повноважень, який приймав відповідні рішення.

Таким чином, оскільки митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2021/000178/2 від 24.12.2021 та картка відмови у прийнятті митної декларації № UA204000/2021/000314 від 24.12.2021 є правомірними, а позовні вимоги про їх скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2021/000314 від 24.12.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2021/000314 від 24.12.2021 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складений протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 28 липня 2022 року

Суддя О.В. Поліщук