Справа № 140/9817/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/9817/21 пров. № А/857/3908/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Кушнерика М.П., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 140/9817/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення 12.01.2022,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1 про коригування митної вартості товарів.

Зміст позовних вимог обґрунтовує тим, що у рішенні про коригування митної вартості товару орган доходів і зборів жодних доказів недостовірності заявленої митної вартості транспортного засобу у своєму рішенні про коригування митної вартості товару не навів, а надані позивачем документи не мають жодних розбіжностей та підтверджують заявлену миту вартість товару.

Позивач зазначив, що при обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Сторона відповідача - Волинська митниця Держмитслужби, звернулась з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи. Зокрема, зазначають про те, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів не містили усіх відомостей, що підтверджують усі числові значення складових митної вартості товарів, містили розбіжності, декларанту направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом від 18.03.2021.

Таким чином, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товару від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1 та митну вартість товару визначено на рівні 8 988, 00 Євро.

На думку апелянта, вказані обставини підтверджують правомірність дій митного органу щодо винесення рішення від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1 про коригування митної вартості товарів, а тому просять задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає та зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2021 для митного оформлення товару декларантом ФОП ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано до Волинської митниці Держмитслужби МД №UA205050/2021/017242 на товар «Автомобіль легковий, що був у використанні: марка - VOLVO; модель - V40; номер кузова НОМЕР_1 , модельний рік виготовлення - 2018, календарний рік виготовлення 2017, за ціною 5 650, 00 Євро.

На підтвердження вартості товару декларантом одночасно подано: рахунок-фактуру інвойс від 12.03.2021 року №432; рахунок-фактуру інвойс від 12.02.2021 року №MOND-555-l; декларацію походження від 12.03.2021 року №432; митна декларацію громадянина від 15.03.2021 року №б/н; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 15.03.2021 року №UA205020/2021/302234; свідоцтво про реєстрацію т/з від 16.06.2017 року №376871481; банківський платіжний документ від 15.02.2021 року №NSW24L215054063; вартість перевезення від 17.03.2021 року №б/н; висновок про якісні характеристики від 17.03.2021 року №688; договір про надання послуг митного брокера від 12.03.2021 року №21-49; довіреність від 17.03.2021 року; заяву на реєстрацію від 17.03.2021 року; фото від 17.03.2021 року; платіжне доручення від 12.03.2021 року №ПН 1208137; копії паспортів.

Під час опрацювання документів, поданих декларантом разом з митною декларацією №UA205050/2021/017242 та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару встановлено, що дані документи містять розбіжності щодо власника транспортного засобу згідно умови купівлі-продажу та технічного паспорта, а саме: в фактурі №MOND-555-1 від 12.02.2021 року продавець UAB «MONDEGA» VILNIUS, а в технічному паспорті № НОМЕР_2 в гр. C 1.1 вказаний інший власник ARVAL BELGIUM NY.

У зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують усі числові значення складових митної вартості товарів, містили розбіжності, декларанту направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість якого визначається;

рахунки по здійсненню платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

митну декларацію країни відправлення.

Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом від 18.03.2021.

За результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товару від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1 та митну вартість товару визначено на рівні 8 988, 00 Євро.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №UA205050/2021/017570 від 19.03.2021 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці Держмитслуби від 18.03.2021 №UA205050/2021/000008/1 про коригування митної вартості товарів, оскаржив його до суду.

Висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог обґрунтовані наступним.

Надані позивачем документи підтверджують те, що покупцем товару «Автомобіль легковий, що був у використанні: марка - VOLVO; модель - V40; номер кузова НОМЕР_1 , модельний рік виготовлення - 2018, календарний рік виготовлення - 2017» є саме позивач - ОСОБА_1 , а продавцем товару «UAB «MONDEGA» VILNIUS».

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення необґрунтовано встановлено рівень митної вартості в розмірі 8 988, 00 Євро.

Стосовно наявної у митниці інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, суд першої інстанції вважав, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 1, 2 статі 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 МК України).

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі : 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зі змісту приписів розділу ІІІ («Митна вартість товарів та методи її визначення») МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що митна вартість транспортного засобу марки визначена за основним методом.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що декларантом не надано жодних пояснень щодо розбіжностей у рахунку-фактурі від 12.02.2021 року №MOND-555-l, в якому покупцем зазначено - UAB «MONDEGA» VILNIUS, а в технічному паспорті № НОМЕР_2 в гр. C 1.1 вказаний інший власник ARVAL BELGIUM NY.

Декларант не надав жодних витребуваних митним органом документів для підтвердження заявленої митної вартості та щодо вказаних розбіжностей у назві продавця, про що повідомив митницю і просив митний орган прийняти рішення за наявними документами (а.с. 78-83).

Крім того, долучена позивачем копія заявки на проведення безготівкового переказу в системі SWIFT, також містить покликання на рахунки в системі банку Lietuva, oficialiai Lietuvos Respublika, VILNIUS.

Разом з тим, вказана умова заперечує доведення позивачем факту оплати за поставлений товар, оскільки долучена до матеріалів справи виписка щодо переказу коштів на суму 5650 Євро не є належним доказом без долучення квитовки.

Квитовка - процедура встановлення відповідності між оплатою і підтверджуючим документом щодо дати та годин проведеної банківської операції.

За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимогу їх в повному обсязі не надав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митної декларації, не містять достатньої інформації щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів в повному обсязі на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши надані позивачем документи, суд прийшов до висновку про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а відтак і правильності визначення митної вартості.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої митної вартості, митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення .

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної Митної служби України задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі №140/98172/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитниці про визнання протиправними та скасування рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. П. Кушнерик
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 28 липня 2022 року