Справа № 560/3489/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2022 року

м. Київ

справа №560/3489/21

адміністративне провадження №К/990/15595/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі - ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому), в якому просив: протиправним та скасувати наказ від 24 лютого 2021 №17-о/с "Про звільнення працівників ТУ ДБР у місті Хмельницькому у зв`язку зі скороченням посад" в частині його звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому від 24 лютого 2021 №17-о/с «Про звільнення працівників ТУ ДБР у м.Хмельницькому у зв`язку зі скороченням посад» в частині звільнення з 01 березня 2021 року ОСОБА_1 з посади слідчого третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому. Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з 01 березня 2021 року. Зобов`язано ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня по 21 вересня 2021 року в сумі 387504,60 грн, вирішивши питання проведення необхідних утримань з заробітної плати відповідно до вимог закону.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн за рахунок асигнувань ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в позові.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року скасовано додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення з посади державної служби (слідчого) з органу ДБР під час проходження ним військової служби.

15 червня 2022 року ОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року. Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції по суті та ухвалити нову постанову в частині стягнення витрат на правову допомогу. Водночас представник ОСОБА_1 просив поновити пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було подати заяву із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, до якої надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

На виконання ухвали Суду представник заявника надіслав заяву, в якій послався на запровадження воєнного стану по всій території України, обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебування позивача з 27 квітня 2022 року у лавах Збройних Сил України у зоні бойових дій, у зв`язку з чим просив суд поновити пропущений строк.

Частиною третьою статті 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

За приписами частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Перевіривши зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, відсутність зволікань з його боку при повторному зверненні та докази, додані на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини третьої статті 329 КАС України.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач проходив службу на посаді слідчого, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, послався на те, що судом апеляційної інстанції неправильно визначено дату прийняття позивача на військову службу, що позбавляє його гарантій, установлених частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Отже, на думку заявника, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано приписи частини другої статті 39 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 2.8 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом від 26 травня 2014 року №333 у системному зв`язку з частиною третьою статті 119 КЗпП України і це питання потребує вирішенню Верховним Судом шляхом формування відповідного висновку. Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки.

Наступною підставою оскарження судових рішень, заявник указав необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, сформованого у постанові Верховного Суду у справі №640/11024/20.

Так, за приписами пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень в касаційному порядку з цих підстав можливе у разі, якщо заявник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Верховний Суд відхиляє посилання представника ОСОБА_1 про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №640/11024/20 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, так як мотиви скарги зводяться до неповного з`ясування судом обставин справи, доводів щодо недотримання соціальних гарантій при звільненні, порушення права на працю, незгоди зі скороченням посад державної служби внаслідок зміни статусу ДБР та порушень прав заявника, як державного службовця, тощо. Такі доводи мають суб`єктивний характер та свідчать про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. Тому підстави для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України відсутні.

Суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо безпідставного скасування постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року рішення суду першої інстанції про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, так як заявником в цій частині не зазначено підстав для касаційного оскарження, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постанов Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів.

3. Витребувати справу №560/3489/21 із Хмельницького окружного адміністративного суду.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська