Справа № 380/8453/22
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8453/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.04.2022 № 33 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 30.09.2005 по 29.09.2010 на посаді електрозварювальника в Державному підприємстві «Воютицький спиртовий завод», яка передбачена Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.04.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з досягненням 55 річного віку відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії 11.04.2022 він звернувся до Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте 18.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №33. Відмовляючи у призначені позивачу пенсії відповідач безпідставно стверджує про відсутність необхідного пільгового стажу, оскільки пенсійний орган не зарахував окремі періоди роботи позивача до такого стажу з мотивів відсутності наказів про проведення атестації робочих місць. Зазначає, що при поданні заяви про призначення пенсії ним долучено усі необхідні документи, включно з уточнюючою довідкою ДП «Укрспирт» від 10.02.2022 №9. Зазначає, що будь-які причини, з яких атестація робочих місць не проведена власником підприємства, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та для відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для відновлення порушеного права звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 17.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що робота у шкідливих та важких умовах праці після 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця. Зауважує, що про обов`язковість проведення атестації робочого місця вказує також і стаття 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже однією з умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах є документальне підтвердження результатів атестації робочого місця. Згідно із записами трудової книжки позивач працював на посаді електрозварника, яка передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та яка була передбачена також Списком № 2 у попередніх редакціях постанов Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 №1173 та від 26.01.1991 № 10. Проте оскільки періоди роботи ОСОБА_1 з 30.09.2005 по 29.09.2010 на посаді «електрозварювальника» в ДП «Воютицький спиртовий завод» не підтверджені результатами атестації робочих місць та за умовами праці, права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 18.04.2021 позивач не має. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, встановив наступне.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 04.11.1994 прийнятий на роботу електрозварювальником по І розряду у

Воютицький спиртзавод;

- з 16.05.1996 присвоєно III розряд електрозварювальника;

- з 17.02.1997 присвоєно IV розряд електрозварювальника;

- з 01.05.2001 присвоєно V розряд електрозварювальника;

- з 01.03.2006 присвоєно VI розряд електрозварювальника;

- з 28.02.2011 переведено електрогазозварником ручного зварювання VI розряду;

- з 30.12.2011 переведено електрогазозварником VI розряду;

- 12.07.2019 звільнений за угодою сторін.

Відповідно до постанови КМ України від 28.07.2010 №672 «Про утворення Державного підприємства спиртової лікеро-горілчаної промисловості» Державне підприємство «Воютицький спиртовий завод» приєднано до Державного підприємства спиртової лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

Після досягнення 55-річного віку позивач 11.04.2022 звернувся до Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області з заявою про призначення пенсії.

За результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 18.04.2022 №33 з підстав відсутності у ОСОБА_1 достатнього пільгового трудового стажу.

28.04.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівські області із запитом щодо періодів роботи, які були йому зараховані до пільгового стажу.

Листом від 17.05.2022 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило позивача, що згідно з наданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, загальний (страховий) стаж позивача складає 36 років 08 місяців 18 днів, пільговий стаж - 8 років 09 місяців 23 днів. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи.

Актом перевірки від 06.04.2022 № 1300-6005-1/2023 та наказами про результати атестацій робочих місць від 30.09.2010 № 73 та від 31.10.2014 № 25 підтверджено пільговий стаж за період з 30.09.2010 по 12.07.2019 та не підтверджено пільговий стаж за період з 30.09.2005 по 29.09.2010.

Враховуючи викладене, відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 18.04.2022 № 33 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону 1058.

Позивач, вважаючи, що відповідачем порушено його право на отримання пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам учасників справи, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Абзацом 1 підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналіз вищенаведених норм законодавства вказує, що для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються);

- виконувана робота відповідає Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області 18.04.2022 №33 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV з підстав відсутності у нього достатнього пільгового стажу.

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, відповідач покликався на відсутність документального підтвердження результатів атестації робочого місця, оскільки до матеріалів справи не долучено накази про результати атестації робочих місць за умовами праці, у зв`язку з чим період роботи ОСОБА_1 30.09.2005 по 29.09.2010 не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Оцінюючи наведені підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 10 Порядку №637 застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383), передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Аналіз наведеного дає підстави дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Так, згідно із записами у трудовій книжці, з 04.11.1994 по 12.07.2019 позивач працював електрозварником в ДП «Воютицький спиртовий завод», з 28.07.2010 ДП «Укрспирт».

Згідно з довідкою, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 10.02.2022 №9, виданою ДП «Укрспирт» Воютицьке МПД, ОСОБА_1 у період з 30.09.2005 по 12.07.2019 працював на посаді електрозварювальника повний робочий день. Спеціальний стаж становить 13 років 9 місяців 13 днів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Судом встановлено, що професія - електрогазозварник, газоелектрозварник та електрозварник на напівавтоматичних машинах включена до Списку №2, розділ ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства).

Так, Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом XXXІІ «Загальні професії» передбачені електрозварники та їх підручні.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом ХХХІІІ «Загальні професії» передбачені електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, розділом XXXІІІ «Загальні професії» передбачені електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, розділом XXXІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» передбачені електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, розділом XXXІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» передбачені електрозварники ручного зварювання.

Суд звертає увагу, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказане дає підстави стверджувати, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №535/103/17 та постанові від 27.03.2020 року у справі №607/1266/17.

Судом встановлено, що позивач має відповідні записи в трудовій книжці, які підтверджують стаж його роботи за професією електрозварника у спірний період, яка зазначена у Списках №2, чинних у відповідні періоди часу.

Таким чином, наявна у матеріалах справи копія трудової книжки позивача з оформленими належним чином записами про роботу за професією електрозварника та періоди виконуваної роботи, а також уточнююча довідка ДП «Укрспирт» підтверджують спеціальний трудовий стаж позивача в період з 30.09.2005 по 29.09.2010.

З приводу посилань відповідача на відсутність наказів про атестацію робочого місця як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 30.09.2005 по 29.09.2010, суд зазначає таке.

Великою Палатою Верховного Суду 19.02.2020 прийнято постанову у справі №520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № №1058-IV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а, суд зазначає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не проведення чи несвоєчасне проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

На переконання суду, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 дії та надав усі необхідні для цього документи, тоді як дії управління щодо відмови у призначенні пенсії позивачу є непропорційними заявленій легітимній меті, тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

За таких обставин рішення відповідача від 18.04.2022 №33 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV з підстав відсутності у позивача необхідного стажу роботи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, є протиправним.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідача про правомірність свого рішення спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішенню відповідача, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону №№1058-IV від 18.04.2022 №33, не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому таке слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши позовну вимогу в частині його оскарження.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 30.09.2005 по 29.09.2010 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України №№1058-IV, то суд вважає, що такі також підлягають задоволенню, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд.

Відтак, для належного відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області зарахувати позивачу до спеціального стажу роботи описаний вище періоди роботи та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 11 квітня 2022 року, тобто з моменту звернення до пенсійного органу, відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону №1058.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1984 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №33 від 18.04.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 30.09.2005 по 29.09.2010 на посаді електрозварювальника в Державному підприємстві «Воютицький спиртовий завод», яка передбачена Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.04.2022.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грень Н.М.