Справа № 160/7197/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2022 року Справа № 160/7197/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області , третя особа, яка не заявляє самотійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
- визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ, за межами населеного пункту Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області;
- визнати дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 у власність земельної ділянки розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, та надання цієї ділянки іншій особі - дискримінаційними;
-скасувати рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №1022-32/VII від 31 липня 2020 року щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ, за межами населеного пункту Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно не розгляду у строк встановлений Земельним кодексом України заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Також позивач вважає, що рішення відповідача №1022-32/VII від 31 липня 2020 року щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства порушує його право на отримання у приватну власність земельної ділянки, оскільки відповідач допустив дискримінацію та надав незаконні привілеї ОСОБА_2 .
10.06.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач 28.06.2022 року через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних причин. Позивач не допускав дискримінаційних дій стосовно позивача. Надання кількох дозволів на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки не заборонено чинним законодавством України. Відповідач своїм рішенням від 15.07.2021 року № 535-10/VIII затвердив ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби. Суд не вправі зобов`язувати відповідача прийняти конкретне рішення.
Ухвалою суду від 29.06.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляду справи з викликом учасників справи; витребувано від відповідача докази; зобов`язано позивача направити третій особі позовну заяву з додатками.
Ухвалою суду від 29.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та поновлено позивачу строк звернення з позовом до суду.
Ухвалою суду від 29.07.2022 року закрито провадження у справі в частині настуних заявлених позовних вимог: скасувати рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №1022-32/VII від 31 липня 2020 року щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, повідомлена про розгляд справи телефонограммою 29.06.2022 року; позивач направив третій особі копію позовної заяви з додатками, що підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв`язку; третя особа не надала суду письмові пояснення.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Предметом спору у даній справі з урахуванням ухвали суду від 29.07.2022 року про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог є :
- визнати протиправною відмову у наданні ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ, за межами населеного пункту Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області;
- визнати дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 у власність земельної ділянки розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, та надання цієї ділянки іншій особі дискримінаційними;
- зобов`язати Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ, за межами населеного пункту Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області, суд зазначає наступне.
Позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання у власність земельну ділянку площею 2 га із земель номінальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ в Дніпропетровській області, Дніпровського району за межами населеного пункту с. Придніпрянське.
Клопотання отримано відповідачем 30.09.2019 року, що видно із штампу відповідача на клопотанні позивача із вхідним номером - Т-47.
Відповідач листом від 17.10.2019 року № 1273 повідомив позивача про те, що його клопотання розглянуто та запропоновано розглянути можливість отримання у власність інших земельних ділянок на території Любимівської ОТГ.
Відповідач не приймав рішення стосовно розгляду клопотання позивача на сесії Любимівської сільської ради. Відповідачем протилежного не доведено.
Станом на день розгляду справи відповідач не прийняв рішення стосовно заяви позивача від 30.09.2019 року вх. Т-47 саме на сесії Любимівської сільської ради; відповідач доказів протилежного суду не надав.
У відповідності до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 Земельного кодексу України).
За вказаних обставин відповідач, є саме тим органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність громадянам у відповідності до вимог частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.
Таким чином, відповідач повинен прийняти рішення по клопотанню позивача виключно на пленарному засіданні сільської ради, чого останньою зроблено не було.
Лист відповідача від 17.10.2019 року № 1273 не є рішенням сільської ради стосовно розгляду клопотання позивача.
В той же час, як зазначалось вище, частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закон № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».
У матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення відповідача стосовно задоволення клопотання позивача або про відмову у задоволенні клопотання позивача. Відповідач не надав суду жодних пояснень з цього приводу.
Отже, відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача.
Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правоможності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про звільнення відповідної ради від обов`язку розглянути питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.
Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17).
Аналіз положень абзацу 3 частини сьомої статті 118 ЗК України дає підстави для висновку, що зацікавлена особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. Місячний строк, упродовж якого особа може реалізувати це право, є присічним. Відтак, нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права.
Використання особою права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу не позбавляє обов`язку відповідача розглянути заяву згідно із чинним законодавством та прийняти відповідне рішення.
Відтак, якщо зацікавлена особа замовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу у встановлений строк, вона не позбавляється права на оскарження бездіяльності відповідного органу.
Частина шоста статті 118 ЗК України передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, а саме: клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 ЗК України.
Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.
Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;
- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.
Аналогічну позицію займає і Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 17.12.2018 року по справі № 509/4156/15-а.
Враховуючи відсутність рішення відповідача з приводу клопотання позивача, то суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин та умов порушення вказаного вище строку розгляду клопотання позивача.
За вказаних обставин суд визнає протиправною бездіяльність відповідача з приводу розгляду клопотання позивача від 30.09.2019 року.
Враховуючи встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача з приводу розгляду клопотання позивача від 30.09.2019 року, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 30.09.2019 року та прийняти відповідне рішення.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі № 199/3323/19 триваюче правопорушення (бездіяльність) це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючи правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії (бездіяльність) безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
За вказаних обставин, враховуючи те, що відповідач не прийняв на сесії рішення стосовно заяви позивача, то це свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, отже допустив протиправну бездіяльність, тобто вчинив триваюче правопорушення, а тому строк звернення з позовом до суду позивачем не пропущено.
Щодо позовної вимоги - зобов`язати Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку розміром 2 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Любимівської ОТГ, за межами населеного пункту Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області, то суд зазначає наступне.
У разі якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але остання визнано судом протиправним з огляду на його не відповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт владних повноважень дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняте певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання заявником всіх визначених законом умов, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень розглянути звернення заявника.
Приймаючи до уваги те, що відповідач не перевірив дотримання позивачем вимог частин 6 та 7 статті 118 ЗК України та не прийняв будь-якого рішення по суті клопотання позивача, то суд відмовляє у задоволенні вказаної вище позовної вимоги.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги лише частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області стосовно не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 30.09.2019 року вх. Т-47.
Зобов`язати Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.09.2019 року вх. Т-47 та прийняти відповідне рішення.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили

Суддя С.В. Златін