Справа № 520/22498/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 липня 2022 року справа №520/22498/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 27.05.2021 №-2038/1, №-2038/2, №-2038/3, №-2038.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач неправильно здійснив розрахунок належного до сплати розміру орендної плати у 2021 році, оскільки в зазначеному періоді, а саме 29.01.2021, за договором дарування відбувся перехід права власності на будівлі, які розташовані на орендованій земельній ділянці, іншій особі. Крім того, з довідки про відсутність заборгованості з податків і зборів від 12.03,2021 №7994/6/20-40-24-15-20 вбачається, що позивач станом на 24.02.2021 не має заборгованості по орендній платі з фізичних осіб по договору оренди від 03.06.2005 №8265/05 року за земельну ділянку площею 0,1286 га, кадастровий номер: :06:012:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким ГУ ДПС в Харківській області просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що доки договір оренди, що є підставою для нарахування орендної плати за 2021 рік не буде розірвано (припинено) чи внесено зміни до нього, позивач залишається зобов`язаним вносити визначену таким договором орендну плату. Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23.06.2016 у справі №644/1759/16-ц задоволено позов Харківської міської ради щодо внесення змін до договору оренди землі від 03.06.2005 №8265/05 шляхом укладення додаткової угоди, відповідно до якої змінена нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації від 17.102013 №454 та сума орендної плати становить 5,6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому розрахунки орендної плати за період 2018-2021 роки зроблені правильно.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Суд встановив, що між Харківською міською радою Харківської області та позивачем 03.06.2005 було укладено договір оренди землі.

Пунктом 1 та 2 вказаного договору передбачено, що Орендодавець на підставі рішення XXXIII сесії Харківської міської ради IV скликання від 22.02.2005 №21/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, землі транспорту, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

В оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,1286 га.

Відповідно до пункту 9 Договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку з 2007 року встановлено у розмірі 2 472,92 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят дві гривні 92 копійки).

Пунктом 10 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з вимогами пункту 11 Договору орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23.06.2016 у справі №644/1759/16-ц задоволено позов Харківської міської ради щодо внесення змін до договору оренди землі від 03.06.2005 №8265/05 шляхом укладення додаткової угоди, відповідно до якої розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком від 22.10.2013 №351/14 становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 111 161,01 грн. (сто одинадцять тисяч сто шістдесят одна гривня одна копійки), або в місяць 9 263,42 грн. (дев`ять тисяч двісті шістдесят три гривні сорок дві копійки).

Інформацію про вказану додаткову угоду внесено 28.10.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до договору дарування від 29.02.2021 позивач (дарувальник) безоплатно передав у власність ОСОБА_2 (обдарований) в дар приміщення підвалу №1-ІV площею 115,4 кв.м, 1-го поверху №1-27 площею 448,9 кв.м, 2-го поверху №28-44 площею 282,1 кв.м. в літ «А-2» загальною площею 846,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та приміщення 2-го поверху №45-55 в літ «А-2». загальною площею 182,7 кв.м., житловою площею 122,0 кв.м, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані приміщення знаходяться у будівлі, яка розташована на орендованій земельній ділянці.

Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.05.2021:

- №-2038/1, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період - 2018 рік у сумі 149 436,72 грн. (сто сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять шість грн. 72 коп.);

- №-2038/2, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період - 2019 рік у сумі 149 436,72 грн. (сто сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять шість грн. 72 коп.);

- №-2038/3, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період - 2020 рік у сумі 149 436,72 грн. (сто сорок дев`ять тисяч чотириста тридцять шість грн. 72 коп.);

- №-2038, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період - 2021 рік у сумі 210 895,34 грн. (двісті десять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 34 копійки.)

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правові засади адміністрування орендної плати за земельні ділянки регламентовані розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України (на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України передбачено. що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтями 125 і 126 цього Кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №825/308/17), від 19.06.2018 (справа №822/2696/17), від 17.12.2019 (справа № 804/4739/16), від 27.01.2020 (справа №804/886/18).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у січні 2021 року безоплатно передано у власність ОСОБА_2 в дар приміщення підвалу №1-ІV площею 115,4 кв.м,. 1-го поверху №1-27 площею 448,9 кв.м, 2-го поверху №28-44 площею 282,1 кв.м. в літ «А-2» загальною площею 846,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та приміщення 2-го поверху №45-55 в літ «А-2». загальною площею 182,7 кв.м., житловою площею 122,0 кв.м, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані в будівлі на спірній орендованій земельній ділянці, що підтверджується договором дарування від 29.01.2021.

За таких обставин, з моменту набуття права власності ОСОБА_2 на приміщення будівлі, що розташовані на орендованій позивачем земельній ділянці, для позивача така оренда землі вважається припиненою, що свідчить про відсутність у позивача обов`язку щодо плати за землю з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 , а саме з 29.01.2021.

Таким чином, нарахування позивачу відповідачем податкового зобов`язання з плати за землю за 2021 рік є безпідставним та протиправним, оскільки його право щодо оренди вказаної земельної ділянки і обов`язок сплачувати орендну плату за вказану земельну ділянку остаточно припинились, тому податкове повідомлення-рішення від 27.05.2021 №-2038, відповідно до якого визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період - 2021 рік у сумі 210 95,34 грн. підлягає скасуванню.

Іншим спірним питанням, що належало вирішити у даній справі, є визначення податкового зобов`язання з плати за землю за 2018 2020 роки.

Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Отже, нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючим органом на підставі даних державного земельного кадастру та з використанням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у встановленому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що пунктами 5 та 9 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 690 117,00 грн. (шістсот дев`яносто тисяч сто сімнадцять гривень 00 копійок). Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку з 2007 року становить 2 472,92 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят дві гривні 92 копійки).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.06.2016 у справі №644/1759/16-ц задоволено позов Харківської міської ради щодо внесення змін до договору оренди землі від 03.06.2005 №8265/05 шляхом укладення додаткової угоди.

У резолютивній частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.06.2016 у справі №644/1759/16-ц відображено зміст додаткової угоди, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації від 17.10.2013 №459 становить 1 985 018,00 грн. (один мільйон дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч вісімнадцять гривень), розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком від 22.10.2013 №351/14 становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 111 161,01 гри. (сто одинадцять тисяч сто шістдесят одна гривня одна копійки), або в місяць 9 263,42 гри. (дев`ять тисяч двісті шістдесят три гривні сорок дві копійки).

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (далі по тексту Закон України №161-XIV) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України №161-XIV).

Згідно положенням статті 20 Закону України №161-XIV укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (частина друга статті 125 Земельного кодексу України у відповідній редакції).

Приписами частини третьої статті 640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 Цивільного кодексу України).

Застосовуючи вказані правові норми, суд дійшов висновку, що додаткова угода до договору оренди підлягала державній реєстрації, як і договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 28.10.2016 зареєстрована додаткова угода до договору оренди землі від 03.06.2005.

На підставі вказаної угоди відповідачем здійснено розрахунок орендної плати за 2018 2021 роки.

З наданого відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем здійснено позивачу розрахунок орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 210 895,33 грн., за 2019 рік у розмірі 210 895,33 грн., за 2020 рік у розмірі 210 895,33 грн., за 2021 рік у розмірі 210 895,34 грн.

З урахуванням додаткової угоди до договору оренди землі від 03.06.2005, коеффіціентів індексації та визначених у попередніх податкових повідомленнях-рішеннях сум податкового зобов`язання з орендної плати прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення за 2018 рік у розмірі 149 436,72 грн., за 2019 рік у розмірі 149 436,72 грн., за 2020 рік у розмірі 149 436,72 грн., за 2021 рік у розмірі 210 895,34 грн.

Як наголошує позивач в позовній заяві, за весь час користування земельною ділянкою він сплачував земельний податок, що підтверджується квитанціями, які долучені до позову.

У матеріалах справи наявні наступні квитанції:

- за 2018 рік: №9393 на суму 14 000 грн., №9451 на суму 13 000 грн., №3361 на суму 14 500 грн., №13382 на суму 14 500 грн., №14483 на суму 6 000 грн., разом за 2018 рік на суму 62 000 грн.;

- за 2019 рік: №12960 на суму 14 500 грн., №2227 на суму 12 500 грн., №9148 на суму 10 000 грн., №38262 на суму 14 500 грн., №19802 на суму 10 000 грн., разом за 2019 рік на суму 61 500 грн.;

- за 2020 рік: №12260 на суму 19 871 грн., №7489 на суму 20 000 грн., №5665 на суму 9 000 грн., №6654 на суму 10 000 грн. разом за 2020 рік на суму 58 871 грн.

Інших доказів, які підтверджують сплату позивачем орендної плати, не надано ні позивачем, а ні відповідачем, тому суд здійснює розрахунок на підставі наявних квитанцій.

Таким чином, з урахуванням сплати позивачем орендної плати за 2018-2020 роки, податкове зобов`язання з орендної плати по податковим повідомленням-рішенням від 27.05.2021 розраховується наступним чином:

- №-2038/1 за 2018 рік: 210 895,33 грн. 62 000 грн. = 148 895,33 грн.

- №-2038/2 за 2019 рік: 210 895,33 грн. 61 500 грн. = 149 395,33 грн.

- №-2038/3 за 2020 рік: 210 895,33 грн. 58 871 грн. = 152 024,33 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновків про наявність правових підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 27.05.2021 №-2038/1 за 2018 рік у сумі 541,39 грн. (149 436,72 148 895,33 = 541,39 грн.), №-2038/2 за 2019 рік у сумі 41,39 грн. (149 436,72 149 395,33 = 41,39 грн.).

З розрахунку, зробленого судом за 2020 рік вбачається сума більша на 2 587,61 (149 436,72 152 024,33 = 2 587,61 грн.), ніж розрахунок, зроблений відповідачем по податковому повідомленню-рішенню від 27.05.2021 №-2038/3, тому суд, не маючи повноважень щодо збільшення грошових зобов`язань платникам податків, залишає його без змін.

Положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи докази у справі суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Пушкінська, будинок 46, місто Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2021 №-2038/1, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період 2018 рік у сумі 541,39 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2021 №-2038/2, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період 2019 рік у сумі 41,39 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2021 №-2038, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб, податковий період 2021 рік повністю.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 2 130,56 грн. (дві тисячі сто тридцять гривень 56 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 з 24.02.2022 був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 28.07.2022.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА