Справа № 300/7365/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7365/21 пров. № А/857/6178/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Довгої О. І., Шинкар Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Остап`юком С. В. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії з 01.08.2021, нарахувати та виплатити пенсію за серпень- грудень 2021 року та надалі виплачувати її щомісячно, а також доплатити пенсію за 2018 рік до розміру 7197,42 грн, за травень 2020 року - до розміру 9758,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно з 01.08.2021 припинено виплату йому пенсії, як і виплачено за 2018 рік та травень 2020 року пенсію в неналежному розмірі 7124,82 грн замість 7 197,42 грн та 8068,06 грн замість 9758,58 грн відповідно.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю невиплачених сум пенсії за період з липня 2018 року до грудня 2018 року, виходячи з розрахунку призначеного розміру пенсії 7 197,42 грн за кожен місяць та з врахуванням виплачених сум за цей період. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити судове рішення та задовольнити його позов повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані обставинами, викладеними у позовній заяві, а також тим, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що відповідачем несвоєчасно розглянуто його звернення про поновлення виплати пенсії та не підтверджено належним чином факт повідомлення його про припинення виплати пенсії листом від 03.06.2021, як і не спростовано виплату йому пенсії у зменшеному розмірі у 2018 та 2020 роках і невиплати за серпень- грудень 2021 року. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача на користь держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, а його позов задоволено частково.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як одержувач пенсії по інвалідності. Виплата пенсії позивачу здійснюється на рахунок АТ «Державний ощадний банк».

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 і її розмір становив 7197,42 грн.

Згідно з довідкою про доходи пенсіонера ОСОБА_1 та протоколом за його пенсійною справою від 01.05.2020 в травні 2020 року пенсія обчислена в розмірі 9758,58 грн.

Відповідно до пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, 27.05.2021 АТ «Державний ощадний банк» повідомило відповідача про те, що ОСОБА_1 не одержує суми пенсії з поточного рахунку більше як один рік.

Листом від 05.05.2021 № 0900-0404-8/19693 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рекомендувало позивачу до 20.07.2021 особисто звернутись до сектору обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління обслуговування громадян з необхідними документами для продовження виплати пенсії і повідомлено, що у разі невиконання цієї умови виплату пенсії буде припинено до з`ясування його місця проживання.

Оскільки позивач до відповідача не подав заяви про продовження виплати йому пенсії, відповідач припинив виплату йому пенсії з 01.08.2021.

20.12.2021 поновлено виплату позивачу пенсії з 01.08.2021 та в січні 2022 року здійснено її виплату за період з серпня по грудень 2021 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про поновлення виплати пенсії з 01.08.2021 виконані відповідачем самостійно, тому додаткового судового захисту не потребують. Зазначив, що відповідач за період з липня 2018 року до грудня 2018 року виплачував позивачу пенсію у меншому розмірі, ніж визначено протоколом від 01.04.2018, а тому для захисту прав позивача зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю невиплачених сум пенсії за період з липня 2018 року до грудня 2018 року, виходячи з розрахунку розміру пенсії 7 197, 42 гривень за кожен місяць. Щодо виплати позивачу пенсії за травень 2020 року порушень не встановлено, так як виплачено позивачу пенсію у нарахованому розмірі.

Частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідачем не оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є законність і обґрунтованість судового рішення в частині відмови в задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позову в частині зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.08.2021, оскільки позивачу 20.12.2021 поновлено виплату пенсії з 01.08.2021, що підтверджується долученими позивачем довідками відповідача. Виплату пенсії за серпень-грудень 2021 року здійснено в січні 2022 року.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відтак, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Натомість, враховуючи те, що 20.12.2021 позивачу поновлено виплату пенсії з 01.08.2021, відсутнє порушене право позивача на виплату пенсії, яке може бути предметом судового захисту.

Що стосується доводів позивача про несвоєчасність розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області його звернення про поновлення виплати пенсії та непідтвердження надіслання листа з повідомленням про припинення виплати пенсії, то такі до уваги судом не беруться, оскільки могли б свідчити лише про протиправність дій відповідача в частині припинення і поновлення виплати пенсії позивачу, однак, відповідні вимоги в даному позові не заявлені.

Щодо позовних вимог про донарахування та доплату до пенсії ОСОБА_1 за січень-червень 2018 року до розміру 7197,42 грн та в травні 2020 року до 9758,58 грн, то слід зазначити, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, так як відповідно до довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_1 від 28.01.2022 в січні позивачу виплачено 4558,01 грн, в лютому 4558,01 грн, в березні 12476,24 грн, в квітні-червні по 7197,42 грн, в травні 2020 року 9758,58 грн. Відтак, протягом січня-червня 2018 року позивачу виплачено по 7197,42 грн пенсії щомісячно, а в травні 2020 року 9758,58 грн, що відповідає розмірам, обчисленим пенсійним органом при здійсненні перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції вважає безпідставними доводи позивача про отримання ним пенсії за травень 2020 року в розмірі 8068,06 грн, в підтвердження чого він додав знімок екрану з мобільного телефону повідомлення від Ощадбанку про зарахування пенсії, оскільки такий факт не відповідає довідці про доходи пенсіонера ОСОБА_1 , яка видана уповноваженим органом, та її правомірність позивачем не оспорюється.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, оскільки виплату пенсії позивачу поновлено з 01.08.2021 самостійно органом Пенсійного фонду, а розмір виплаченої позивачу пенсії за січень-червень 2018 року та травень 2020 року відповідає обчисленим розмірам пенсії відповідно до протоколів про перерахунок пенсії.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що: при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

З огляду викладене, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору та непідтверджено понесення ним інших судових витрат, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність судових витрат, які підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 380/7365/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 26.07.2022