Справа № 320/6391/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 липня 2022 року м. Київ № 320/6391/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, у якому просить суд:

1) стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1:

- суму 113679,50 грн. за бездіяльність, що виявилася у не наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для правильного нарахування пенсії достовірної довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 на період з 01.01.2007 по 01.2011, що завдало йому збитків в указаній сумі;

- суму інфляційних 36443,28 грн. з указаної суми на підставі ст.625 ЦКУ;

- суму 3% річних 9960,21 грн. на підставі ст.625 ЦКУ;

- суму 1251090,00 грн. недоплаченої пенсії за халатність та бездіяльність, що виявилася у не наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для правильного нарахування пенсії достовірної довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 на період з 01.03.2018 по 01.06.2022, що завдало йому збитку в указаній сумі;

- суму інфляційних 401073,41 грн. з указаної суми на підставі ст.625 ЦКУ;

- суму 3% річних 109616,05 грн. на підставі ст.625 ЦКУ;

- суму в розмірі 136128,00 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в указаному розмірі за 4 роки;

- суму в розмірі 136128,00 грн. допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення в указаному розмірі за 4 роки;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести в довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 передбачені постановою Кабінету Міністрів України для перерахунку пенсії з 01.03.2018 наступні складові: 100% надбавку (ПО+ВЗ+ВР); 70% надбавки за безпечну службу 23 роки (ПО+ВЗ+ВР); 50% надбавки за особливо важливе завдання (ПО+ВЗ+ВР); 100% надбавки за особливості проходження служби (ПО+ВЗ+ВР); 100% премії (ПО); одноразову грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 34032,00 грн.:12+2836,00 грн., що не перевищує місячного грошового забезпечення; допомогу для оздоровлення у розмірі 34032,00 грн.:12=2836,00 грн., що не перевищує місячного грошового забезпечення;

3) припинити дискримінацію ОСОБА_1 у наданні зменшеного розміру довідки про грошове забезпечення, а саме: надбавки (65%) за особливості проходження служби військовослужбовцями в розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, що передбачена у постанові КМУ №704, та вказується у довідці про грошове забезпечення; у нарахуванні премії 35% замість 100%; у відсутності у довідці, передбаченої постановою КМУ №704, надавати один раз на рік військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитку за 4 роки в сумі 136128,00 грн.; у відсутності у довідці, передбаченої постановою КМУ №704, надавати один раз на рік військовослужбовцям допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитку за 4 роки в сумі 136128,00 грн.;

4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 в 10 термін видати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку грошового забезпечення ОСОБА_1 з включенням усіх скасованих надбавок та встановлених розмірів згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст.ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, можуть бути лише особи, які володіють процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини другої статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями статті 34 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 р. №5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України.

Також відповідно до частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. N2503-XII відмітки про реєстрацію постійного місця проживання громадянина робляться на одинадцятій - шістнадцятій сторінках паспорта.

Суд зазначає, що оскільки місцезнаходженням відповідача є м.Київ, надання позивачем копії паспорта громадянина України необхідно також для підтвердження зареєстрованого місця проживання, що є визначальним для встановлення територіальної підсудності даної адміністративної справи.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України - ОСОБА_1 .

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривня.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Дослідивши прохальну частину позовної заяви, судом встановлено, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру (ціна позову 2194118,45 грн.), сума судового збору за звернення з якою становить 12405,00 грн. (5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (5 х 2481,00 грн.)) та три вимоги немайнового характеру, сума судового збору за звернення з якими становить 2977,20 грн. (2481,00 грн.х 0,4х3), що в цілому складає 15382,20 грн.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, в силу вимог ст.8 Закону України "Про судовий збір" за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві (клопотанні) сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Позивачем на підтвердження скрутного матеріального становища додано до позовної заяви виписку по картковому рахунку станом за 28.06.2022-29.06.2022, квитанцію про заборгованість зі сплати електричної енергії за травень 2022 року, акт обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 09.06.2022, в якому вказано про проживання разом із позивачем 5 осіб, та заяву про виплату матеріальної допомоги.

Проте, суд зазначає, що вказані документи не підтверджують скрутне матеріальне становище позивача.

Так, заборгованість з оплати комунальних послуг не свідчить про фінансовий стан позивача, оскільки не виключає можливості її виникнення з інших підстав, зокрема, через свідому несплату боргу, незгоду з розмірами платежів тощо.

Виписка по картковому рахунку про залишок коштів може бути доказом виключно наявності такого залишку на рахунку та не свідчить про доходи позивача, позаяк не виключає того факту, що грошові кошти могли бути витрачені, зняті або перераховані на інший рахунок саме перед отриманням такої виписки.

Так само акт обстеження побутових умов не є доказом доходів позивача та його матеріального стану, оскільки свідчить виключно про умови проживання позивача.

Суд зазначає, що позивачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, які б підтверджували його доходи та наявність майна (нерухомого, рухомого тощо).

Отже, суд вважає, що заявлене клопотання позивача є необґрунтованим та немотивованим, а тому суд не вбачає підстав для його задоволення.

Таким чином, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору у розмірі 15382,20 грн., який слід сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

Банк отримувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача:UA4010001;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У рядку "призначення платежу" платіжного документа платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір за позовом", ПІБ чи назва установи, організації позивача, "Київський окружний адміністративний суд", код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається (код ЄДРПОУ Київського окружного адміністративного суду: 35919304).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частин першої-другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті третьому прохальної частини позовної заяви позивач просить суд припинити дискримінацію ОСОБА_1 у наданні зменшеного розміру довідки про грошове забезпечення, а саме: надбавки (65%) за особливості проходження служби військовослужбовцями в розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, що передбачена постановою КМУ №704, та вказується у довідці про грошове забезпечення; у нарахуванні премії 35% замість 100%; у відсутності у довідці, передбаченої постановою КМУ №704, надавати один раз на рік військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитку за 4 роки в сумі 136128,00 грн.; у відсутності у довідці, передбаченої постановою КМУ №704, надавати один раз на рік військовослужбовцям допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитку за 4 роки в сумі 136128,00 грн.

Проте, суд звертає увагу позивача на те, що заявлена вимога не відповідає способу захисту порушених прав, передбачених ст.5 КАС України.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно привести вказаний пункт прохальної частини позовної заяви у відповідність до вимог ст.5 КАС України.

Пунктом 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що частина доданих позивачем до позовної заяви документів є нечіткими та нечитабельними, а саме: довідка від жовтня 2005 року та заява від 03.06.2011, що унеможливлює з`ясування судом змісту вказаних документів.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати копії вказаних документів у чіткій якості.

Крім того, суд звертає увагу позивача на необхідність надання документів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме: копії довідки про грошове забезпечення від 31.05.2011.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору;

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України - ОСОБА_1 ;

- надати оригінал платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 15382,20 грн.;

- надати уточнену позовну заяву (два примірника), з урахуванням вказаних судом зауважень;

- надати чіткі копії довідки від жовтня 2005 року та заяви від 03.06.2011;

- надати належним чином засвідчену копію довідки про грошове забезпечення від 31.05.2011 (два примірника).

4. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.