Справа № 140/4396/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4396/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 24.12.2021 № 79 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 23.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від 16.06.2021 №79 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки станом на 01.01.1993 він прожив у зоні посиленого радіологічного контролю 03 роки 0 місяців 14 днів, за необхідної умови проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4-ох років.

Вказане рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 79 від 15.06.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно поданої ним заяви від 08.06.2021 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2021 про призначення дострокової пенсії за віком (із доданими до неї підтверджуючими документами) відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та прийняти за результатами її розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням висновків апеляційного суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.

Постановою суду встановлено, що період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить більше 4 років, що є необхідною умовою для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Колегія суддів у цій справі прийшла до переконливого висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 вказаного Закону.

На виконання рішення суду, ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії та 24.12.2021 прийнято рішення № 79 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю підстав для зменшення пенсійного віку, а саме: проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 менше 4 років.

Позивач вказує на те, що при повторному розгляді його заяви про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідачем в порушення вимог частини 4 статті 254 КАС України не було враховано висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 про те, що він прожив та/або пропрацював у зоні посиленого радіологічного контролю більше 4 років, а відтак набув право на зниження пенсійного віку.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист та просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до приписів статті 263 КАС України.

У відзиві на позов відповідач його вимог не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21 ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 08.06.2021 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 79 від 24.12.2021 у зв`язку з відсутністю підстав для зменшення пенсійного віку (з врахуванням висновків суду).

Зазначає, що позивач з 08.07.1988 по 04.09.1989 та з 02.07.2008 по даний час зареєстрований та проживає у с. Нові Підцаревичі Маневицького району Волинської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи № 106 від 23.07.1991 відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 категорія).

Станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 прожив у с. Нові Підцаревичі Маневицького району Волинської області - на території гарантованого добровільного відселення менше ніж 3 роки, початкова величина зниження пенсійного віку позивачу не встановлена, оскільки з моменту аварії по 31.07.1986, він не перебував у вказаному населеному пункті (проходив військову строкову службу з 13.05.1986 по 16.06.1988), а також у нього відсутнє посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія), то за таких обставин, позивач право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, немає.

Крім того, позивач в період з 08.09.1989 по 24.07.1990, з 24.07.1990 по 25.02.1992, з 06.06.1992 по 31.03.2000, з 31.03.2000 по 11.07.2000, з 03.10.2000 по 17.06.2008 проживав у м. Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області, яке згідно з постановою №106 відносилось до зони посиленого радіологічного контролю (4 категорія). Однак, на території посиленого радіологічного контролю, станом на 01.01.1993, позивач прожив менше ніж 4 роки (3 роки 0 місяців 11 днів) та початкова величина зниження пенсійного віку позивачу не встановлено, оскільки з моменту аварії по 31.07.1986 у м. Вараш він не проживав.

Тому права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії позивач немає.

Відмова ГУ ПФУ у Волинській області про призначення пенсії є правомірною.

З врахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29.11.1994 Рівненською обласною державною адміністрацією (а.с.35).

08.06.2021 позивач звернувся до ГУ ПФ України у Волинській області із заявою установленої форми за призначенням пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.51).

Як слідує з матеріалів справи, рішенням ГУ ПФ України в Миколаївській області № 79 від 15.06.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку з не підтвердженням факту проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років. При цьому, документально підтвердженим є період проживання позивача на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993р. тривалістю 03 роки 00 місяців 14 днів, загальна тривалість проживання у зазначеній зоні - 18 років 03 місяці 11 днів (з 08.09.1989р. по 25.02.1992р., з 06.06.1992р. по 11.07.2000р., з 03.10.2000р. по 17.06.2008р.).

Вказане рішення було оскаржене позивачем у судовому порядку та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 в адміністративній справі № 140/7262/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській обл. № 79 від 15.06.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно поданої ним заяви від 08.06.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2021р. про призначення дострокової пенсії за віком (із доданими до неї підтверджуючими документами) відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та прийняти за результатами її розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням висновків апеляційного суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21, ГУ ПФУ у Волинській області 24.12.2021 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 79 у зв`язку з відсутністю підстав для зменшення пенсійного віку, а саме: проживання в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років, проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

При повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку встановлено, що період проживання (роботи) станом на 01.01.1993 на територіях радіоактивного забруднення становить 3 роки 4 місяці 22 дні, а період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення 1 рік 1 місяць 2 дні (а.с. 25-26).

Листом від 06.01.2022 № 0300/0303-8/433 відповідач ГУ ПФУ у Волинській області повідомив позивача про прийняте рішення № 79 від 24.12.2021 (а.с.22-23).

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України № 796-XII від 28.02.1991р. Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 цього Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами статті 55 вказаного Закону передбачені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 цієї статті особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини 1 цієї статті особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 ст.55 вказаного Закону визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Згідно з пунктом 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка постійно проживала або постійно працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993р. протягом не менше трьох років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

При цьому, постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986р., незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні два повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

В свою чергу, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993р. протягом не менше чотирьох років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

При цьому, постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986р., незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні три повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 5 років.

Отже, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі наведених приписів є факт проживання та/або праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років з 26.04.1986р. до 01.01.1993р., або у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років з 26.04.1986р. до 01.01.1993р.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 26.04.1986р. по 31.07.1986р. встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки, а особам, які додатково проживали в зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26.04.1986р. по 31.07.1986р. - початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Такі обставини досліджувалися судом в ході розгляду справи №140/7262/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Так, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21 встановлено, що наявне у позивача ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання останнього на території посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також встановлено, що позивач станом на 01.01.1993р. проживав і працював у відповідні періоди як в зоні гарантованого добровільного відселення (08.07.1988р.-04.09.1989р.), так і в зоні посиленого радіологічного контролю (08.09.1989р.-25.02.1992р., 06.06.1992р.-01.01.1993р.).

При цьому, з огляду на визнаний та підтверджений за позивачем статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), також проживання позивача станом на 01.01.1993р. у м.Вараш, який віднесений до зони посиленого радіологічного контролю, суд прийшов до висновку, що за таких умов позивач прожив та/або пропрацював у зоні посиленого радіологічного контролю більше 4 років, а відтак набув право на зниження пенсійного віку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21 встановлено, що період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993р. становить більше чотирьох років, що є необхідною умовою для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оцінюючи в сукупності обставини у справі № 140/7262/21, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про наявність у ОСОБА_1 права на користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оскільки рішенням суду у справі №140/7262/21, яке набрало законної сили, встановлено, що період проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993р. становить більше чотирьох років, що є необхідною умовою для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому вказані обставини в силу вимог статті 78 КАС України не доказується при розгляді цієї справи.

Суд зазначає, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі № 140/7262/21 набрала законної сили 07.12.2021, а тому висновки, викладені у ній, є обов`язковими для врахування органом, який має його виконувати.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.06.2021 про призначення пенсії на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу відмовлено з тих же підстав, що і рішенням ГУ ПФУ у Миколаївській області № 79 від 15.06.2021 про відмову в призначенні пенсії - у зв`язку з не підтвердженням факту проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років, яке визнане протиправним та скасоване в судовому порядку.

Цим обставинам була надана відповідна правова оцінка при вирішення справи №140/7262/21 та зобов`язано відповідача при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.06.2021 прийняти рішення з обов`язковим врахуванням висновків апеляційного суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.

Однак відповідач ГУ ПФУ у Волинській області цього не зробив та повторно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, з тих самих підстав.

За таких обставин оскаржуване рішення від 24.12.2021 № 79 про відмову в призначені пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, з 23.05.2021, то така також підлягає до задоволення, оскільки при повторному розгляді заяви позивача на виконання рішення суду в справі №140/7262/21, останній мав обґрунтовані сподівання на належний захист порушеного права.

Однак, в даному випадку, позивачу вдруге відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з підстав, яким була надана правова оцінка при вирішення справи №140/7262/21.

Таким чином, зважаючи на протиправну поведінку відповідача, а саме - невиконання ним обов`язку, передбаченого приписами діючого законодавства, та неналежного врахування висновків рішення суду, що набрало законної сили, суд дійшов висновку, що процес надання позивачу формальної відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи може тривати постійно, а тому в даному випадку ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, з 23.05.2021.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 818/17601/17.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 20.06.2022 № 0.0..1 (а.с. 11).

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 24.12.2021 № 79 про відмову в призначені пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, з 23.05.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк