Справа № 340/2680/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2680/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 року №800 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області в частині застосування до майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.05.2022 року №215 о/с По особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (93406, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, будинок 1, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення зі служби в поліції по день ухвалення рішення суду та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 № 800 майора поліції ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та з 11.05.2022 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 11.05.2022 № 215 о/с звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Вважає зазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Обґрунтовуючи накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції відповідач у наказі від 30.04.2022 № 800 посилається на недотримання позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України Про Національну поліцію, п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських. Вказує, що зі змісту положень зазначених вище нормативно-правових актів не вбачається, що поліцейський обмежений у свободі пересування та виїзді за межі певної адміністративно-територіальної одиниці у вільний від несення служби час. Таких заборон не містить і наказ начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження, на який посилається відповідач. Крім того, зміст цього наказу позивачу не був відомий на момент його видання, копію наказу отримав представник позивача на адвокатський запит. У зв`язку з чим вважає, що у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, а отже його притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно та необґрунтовано. Також представник позивача зазначив, що у наказі від 30.04.2022 № 800 не вказано час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, який на думку відповідача мав місце, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим. Тому, вважає, що за відсутності у наказі від 30.04.2022 №800 будь-яких відомостей про подію дисциплінарного проступку, позивач не міг бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності та звільнений зі служби в поліції відповідно до наказу від 11.05.2022 №215 о/с. Зазначає, що позивач добросовісно ніс службу під час запровадження воєнного стану у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області до моменту відсторонення 20.04.2022, у зв`язку з проведенням службового розслідування, що підтверджується копією книги службових нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області. Зауважує, що в оскаржуваних наказах не обґрунтовано підстави застосування до позивача найбільш суворого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, не враховано жодних обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Додатково зазначив, що згідно частини четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби. Позивач перебував на лікарняному з 28 квітня 2022 року по 13 травня 2022 року, що підтверджується копією довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, і військовослужбовця Національної гвардії України №032970. В той же час, позивача звільнено зі служби в поліції на підставі Наказу 11.05.2022 №215 о/с у період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням зазначених вище норм законодавства.

Ухвалою судді від 06 червня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.88).

Представником Головного управління Національної поліції в Луганській області подано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності діяв виключно на підставі діючого законодавства та у спосіб, встановлений нормативно-правовими актами. Так, наказом ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників поліції ГУНП в Луганській області, а також можливого порушення ними службової дисципліни було призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. Позивач з наказом про призначення службового розслідування був ознайомлений 21.04.2022 про, що свідчить його особистий підпис. Підставою видання наказу відповідача від 19.04.2022 № 716 послугував лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 № 284/42-12/03-2022 зі змісту якого слідує, що 19.04.2022 працівниками Луганського управління ДВБ НПУ отримано оперативну інформацію щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м. Сєвєродонецьк Луганської області до м. Бахмут Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області. Під час проведення перевірки отриманої інформації та вжитими заходами, на блокпосту розташованому на автодорозі Лисичанськ-Бахмут Донецької області були зупинені транспортні засоби марки FORD Tranzit, н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) та MAZDA, н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), в яких перебували поліцейські Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, в тому числі, старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 4 майор поліції ОСОБА_1 . Вказаний факт було зареєстровано у журналі ЄО Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області №5014 від 19.04.2022 та на місце події викликано слідчо-оперативну групу зазначеного районного відділу поліції та відомості за вказаним фактом ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорськ внесенні до ЄРДР № 0000189 за ч.4 ст.185 КК України. Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що 25.02.2022 наказом начальника ГУНП в Луганській області № 505 від 25.02.2022 було введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м. Дніпро. Позивача відряджено для несення служби до Луганської області. Вказував, що з 24.02.2022 по теперішній час на території Луганської області у тому числі у м. Сєвєродонецьку відбуваються бойові дії, в зазначеному місці працівники поліції ГУНП в Луганській області забезпечують виконання службових завдань відповідно вищевказаного наказу. Зі змісту письмових пояснень наданих під час проведення службового розслідування начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 слідує, що з 25.02.2022 на час надання пояснень він та частина його підлеглих дислокуються у м. Сєвєродонецьку в приміщенні ІТТ № 1 ГУНП в Луганській області. 19.04.2022 на блокпосту в м. Бахмут Донецької області зупинено його підлеглих зокрема майора поліції ОСОБА_1 , який спільно з іншими працівниками поліції перевозили алкогольні напої в м. Бахмут на автомобілі Ощадбанка, який їм було надано в користування зазначеним банком для виконання покладених на них посадових обов`язків. Про те, що вищевказані працівники поліції виїжджали в м. Бахмут йому було невідомо, про це йому не доповідалось. Всі свої дії, зокрема, позивач повинен був погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу. Співробітники, які знаходились в м.Сєвєродонецьку Луганської області, у тому числі майор поліції ОСОБА_1 знали, що покидати місце дислокації, а саме м.Северодонецьк без дозволу керівника заборонено. Позивач під час проведення службового розслідування 25.04.2022 членам дисциплінарної комісії надав пояснення в яких зазначив, що 18.04.2022 в період часу з 09.00-11.00 він самовільно залишив розташування підрозділу, а саме поїхав разом з колегами до м. Бахмут Донецької області з метою відвідування магазинів, придбання продуктів харчування, та відсутністю бажання самому залишатись в приміщенні ІТТ № 1 (м. Сєвєродонецьк). Про те, що він збирався їхати, він нікого не попереджав. Свою вину за вказаним фактом, а саме не повідомлення керівника про виїзд визнав в повному обсязі. Додатково представник відповідача зазначив, що ні норми визначені Дисциплінарним статутом, ні Порядком №893 не містять зобов`язуючих приписів членам дисциплінарної комісії ознайомлювати поліцейського з матеріалами службового розслідування та з висновком складеним за результатами службового розслідування. Тому, вважає, що зазначені обставини спростовують твердження позивача про порушення його прав під час проведення службового розслідування, яке виразилося у не ознайомленні його з матеріалами дисциплінарної справи та висновком. Стверджує, що матеріалами службового розслідування повністю доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку яке виразилося у невиконання наказів прямого керівника, самовільного залишення місця дислокації підрозділу в умовах воєнного стану, а тому доводи ОСОБА_1 , що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку є не обґрунтованими. Згідно висновку від 30.04.2022 складеному дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а саме усвідомлення своєї провини. Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 є не сприяння останнім, під час проведення службового розслідування. При цьому зазначав, що подія за участю окремих поліцейських ГУНП в Луганській області, у тому числі ОСОБА_1 набула значного суспільного резонансу, викладено відповідну публікацію на сторінці мережі Фейсбук (а.с.92-105).

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, згідно якого вважає доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими з підстав зазначених у позовній заяві. При цьому додатково зазначив, що посилання відповідача на пояснення позивача від 25 квітня 2022 року, відібрані під час службового розслідування відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про національну поліцію є правом, а не обов`язком поліцейського. Також наголосив на помилковість розрахунку відповідачем середньоденної заробітної плати позивача, оскільки вона складає не 463,62 грн., а 1619,89 грн. (а.с.153-158).

Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовані позивачем, доводами, викладеними у відповіді на відзив. Додатково зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не яким чином не пов`язано з внесенням відомостей до ЄРДР, а відбувалося за умов порушення норм спеціального законодавства, яким врегульовано проходження служби поліцейськими (а.с.164-169).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції України. Наказом начальника ГУНП в Луганській від 01.02.2021 №61о/с, майора поліції ОСОБА_1 (0068875), призначено старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (а.с.140).

Наказом начальника ГУНП в Луганській від 25.02.2022 №508, позивача відряджено для несення служби до Луганської області з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю. (а.с.141).

Наказом начальника ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 №716 Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії, за фактом можливих неправомірних дій з боку окремих працівників поліції ГУНП в Луганській області, а також можливого порушення ними службової дисципліни було призначено службове розслідування в порядку письмового провадження та створено дисциплінарну комісію. ОСОБА_1 ознайомлений із вказаним наказом 21.04.2022, про що свідчить його особистий підпис у наказі (а.с.106-107).

Підставою призначення службового розслідування слугував лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 №284/42-12/03-2022 про отримання 19.04.2022 працівниками Луганського управління ДВБ НПУ оперативної інформації щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м.Сєвєродонецьк, Луганської області до м.Бахмут, Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (а.с.108-109).

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 20.04.2022 №178 о/с, майора поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області на час проведення службового розслідування, з 20.04.2022. Підставою зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії (а.с.143-144).

З даним наказом ознайомлено позивача 21.04.2022 (а.с.144).

Наказом від 20.04.2022 №729 припинено відрядження для несення служби до Луганської області майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, з 20.04.2022 (а.с.142).

30.04.2022 начальником ГУНП в Луганській області затверджено висновок службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП в Луганській області (а.с.124-139).

Наказом від 30.04.2022 №800 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського ГУНП в Луганській області за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України Про Національну поліцію, п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, не виконанні вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження, щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що виразилось у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Згідно особистого підпису позивача, із наказом ОСОБА_1 ознайомлений 03.05.2022 (а.с.139а-139д).

Наказом ГУНП в Луганській області від 11.05.2022 № 215 о/с відповідно до Закону України Про Національну поліцію майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 13.05.2022 звільнено зі служби в поліції (а.с.145). Підставою видання наказу зазначено наказ ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 №800.

Із наказом позивач ознайомлений 13.05.2022, про що свідчить розписка (а.с.146). У цій же розписці зазначено, що на день звільнення у відпустці, на лікарняному не перебуває (а.с.146).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону №580).

Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Статтею 60 Закону №580-VIII визначено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Пунктом 24 частини першої статті 23 Закону №580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII визначені додаткові повноваження поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника (пункт 5); поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (пункт 11); сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (пункт 13).

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частинами 1 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Пунктом 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до частин 1 4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

За приписами частини першої, другої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно ч.ч.1 3 ст.17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Частинами 1 3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення. (ч.3 ст.21 Дисциплінарного статуту)

За частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 93 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно із пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 4 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 14 розділу V Порядку №893 передбачено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків за письмовим наказом керівника проводиться службове розслідування про дисциплінарний проступок поліцейського.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Луганській області було отримано лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 №284/42-12/03-2022 щодо можливого незаконного вивезення алкогольної продукції з місця ведення активних бойових дій, а саме з м.Сєвєродонецьк Луганської області до м.Бахмут Донецької області окремими працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (а.с.108-109).

В цьому листі зазначено, що під час проведення перевірки отриманої інформації та вжитими заходами, на блокпосту розташованому на автодорозі Лисичанськ Бахмут Донецької області були зупинені транспортні засоби марки FORD Tranzit, н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні) та MAZDA, н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), в яких перебували поліцейські Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, зокрема старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 .

В ході проведення огляду зазначених транспортних засобів було встановлено, що в автомобілях знаходилась алкогольна продукція, кількістю 4002 пляшки (горілка, коньяк) різноманітних марок, походження якої працівники поліції Сєвєродонецького РУП пояснити не змогли, а також працівники поліції не змогли надати аргументовані відповіді щодо підстав їх перебування на території Донецької області та мети їх руху.

Вказаний факт було зареєстровано у ЄО Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області №5014 від 19.04.2022 та на місце події викликано слідчо-оперативну групу зазначеного районного відділу поліції. Відомості за вказаним фактом ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорськ внесенні до ЄРДР №0000189 за ч.4 ст.185 КК України.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події, надання оцінки діям поліцейських ГУНП в Луганській області, встановлення причин і умов вчинення проступку, а також наявності їх вини, відповідачем видано наказ від 19.04.2022 №716 Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії (а.с.106-107).

Відповідно до матеріалів службового розслідування, наказом начальника ГУНП в Луганській області №505 від 25.02.2022 було введено в дію план евакуації підрозділів ГУНП в Луганській області та встановлено місце тимчасової дислокації в м.Дніпро.

Наказом ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження, на виконання вимог Закону України Про Національну поліцію, з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану, відряджено для несення служби до Луганської області з 25.02.2022 до особового розпорядження зі зброєю, зокрема майора поліції ОСОБА_1 (а.с.141).

Відповідно до пункту 3 зазначеного наказу, старшим групи призначено полковника поліції ОСОБА_2 , начальника Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Довідкою Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 13.06.2022 №180/111/34-2022 підтверджується, що в період часу з 26.02.2022 по 19.04.2022 старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 був залучений до забезпечення охорони публічного порядку та інших поліцейських функцій під час запровадження воєнного стану у складі зведеного загону ГУНП в Луганській області (а.с.148-149).

Відповідно до книги служби нарядів зведеного загону ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 заступав у наряди, зокрема 19.04.2022 з охорони ІТТ (в ніч), що не заперечується учасниками справи (а.с.23-76).

Зі змісту письмових пояснень начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 від 20.04.2022 та 22.04.2022, наданих під час проведення службового розслідування вбачається, що він та частина його підлеглих (на час надання пояснень) дислокуються у м.Сєвєродонецьку в приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Луганській області. 19.04.2022 на блокпосту в м. Бахмут Донецької області було зупинено його підлеглих, зокрема майора поліції ОСОБА_1 , які перевозили алкогольні напої в м.Бахмут на автомобілі Ощадбанка, який їм було надано в користування зазначеним банком для виконання покладених на них посадових обов`язків. Про те, що вказані працівники поліції виїжджали в м.Бахмут йому було невідомо, про це йому не доповідалось. В подальшому, від працівників поліції ОСОБА_2 стало відомо, що алкогольні напої вони придбали у військовослужбовців в м.Сєвєродонецьк, які начебто їх отримали від приватного підприємця за сприяння виїзду за межі області. При цьому, як йому відомо, ОСОБА_1 до цих алкогольних напоїв на має жодного відношення, а поїхав з ними перевозити за компанію. Позивач та інші працівники, перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування по подіям у м.Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Всі свої дії вони повинні були погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу (а.с.110-112, 113-114).

Отже, поясненнями начальника Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 , якого відповідно до наказу від 25.02.2022 №800 призначено старшим групи, підтверджується факт самовільного залишення майором поліції ОСОБА_1 місця дислокації, а саме м.Сєвєродонецьк, без погодження та дозволу керівника.

При цьому суд не досліджує питання, щодо причетності позивача до перевезення алкоголю, оскільки зазначене питання не є предметом доказування у цій адміністративній справі.

Факт самовільного залишення майором поліції ОСОБА_1 місця дислокації без дозволу керівництва ГУНП в Луганській області підтверджується також поясненнями самого позивача від 25.04.2022, наданими в ході проведення службового розслідування. Так, позивач пояснив, що він в денний час виїхав без дозволу керівництва ГУНП в Луганській області в Донецьку область до м.Бахмут. Свою провину у вищезазначеному він визнає та більше нічого протиправного не вчиняв. Він визнає, що порушив службову дисципліну, йому відомо, що він був відряджений до Луганської області на підставі наказу начальника ГУНП в Луганській області (а.с.115-116).

Аналогічні пояснення надані в ході службового розслідування працівниками Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.117-122).

Матеріалами службового розслідування встановлено, що майора поліції ОСОБА_1 разом з іншими працівниками поліції ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) було затримано 19.04.2022 на блокпосту, розташованому на автодорозі Лисичанськ - Бахмут Донецької області під час керування транспортними засобами марки FORD Tranzit, номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) та MAZDA, номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні).

Відповідно до довідки ЦЗ ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 щодо транспортних засобів вбачається, що державний номерний знак 13.1488, синього кольору, належить службовому транспортному засобу ВАЗ-21041, а номерний знак 13.0814, синього кольору, службовому транспортному засобу OPEL OMEGA (а.с.123).

До того ж, ні позовна заява, ні відповідь на відзив позивача не містять жодних пояснень позивача щодо обставин його затримання 19.04.2022 на блокпосту на автодорозі Лисичанськ-Бахмут, використання транспортного засобу з номерними знаками, які йому не належать та який повинен був використовуватися саме у м.Сєвєродонецьку для охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства під час дії військового стану.

Пунктом 3 висновку службового розслідування визначено за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України Про Національну поліцію, п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, не виконання вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 № 508 Про відрядження, щодо несення служби та виконанні службових обов`язків, в умовах воєнного стану у Луганській області, що виразилось у безпідставній відсутності за місцем несення служби та самовільному виїзду за межі території Луганської області, без дозволу безпосереднього керівника начальника Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_2 , та не виконанні службових завдань з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 майора поліції ОСОБА_1 (0068875), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнити зі служби в поліції (а.с.124-139).

Так, суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що в момент виїзду за межі Луганської області та тимчасової відсутності у м.Сєвєродонецьк Луганської області, позивач знаходився поза службою і не мав обов`язку знаходитися в цей час на місці несення служби або на службі, з огляду на таке.

Згідно із пунктом 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського зокрема безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Частинами першою третьої статті 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

При цьому, суд зауважує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 було введено воєнний стан в Україні з 24.02.2022 та Указом від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

З 24.02.2022 на території Луганської області, у тому числі у м.Сєвєродонецьку, відбувалися бойові дії, і саме в зазначеному місці позивач повинен був забезпечувати виконання службових завдань відповідно до наказу від 25.02.2022 №508. Позивача було відряджено до Луганської області зазначеним наказом з метою охорони публічного порядку, надання допомоги населенню, виявлення ворожих ДРГ, недопущення фактів мародерства, під час дії військового стану з 25.02.2022. В той же час, старшим групи призначено полковника поліції ОСОБА_2 , відповідно до пояснень якого встановлено, що працівники поліції, зокрема і ОСОБА_1 перебували у нього в підпорядкуванні та виконували функції групи швидкого реагування по подіям у м. Сєвєродонецьку та доставки осіб у групу фільтрації. Відповідно, всі свої дії позивач повинен був погоджувати з ним, у тому числі виїзд за межі дислокації підрозділу, в даному випадку під час дії воєнного стану, за межі області. Зазначена обставина визнана також і позивачем у письмових поясненнях, наданих в ході проведення службового розслідування.

Отже, вибуття позивача за межі Луганської області з місця відрядження було можливе лише при наявності письмового наказу начальника ГУНП в Луганській області.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріалами службового розслідування доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, яке виразилося у самовільному залишенні місця дислокації підрозділу в умовах воєнного стану, а тому твердження майора поліції ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, є необґрунтованими.

Одночасно суд заважує, що під час проведення службового розслідування будь-яких скарг на дії членів дисциплінарної комісії від позивача не надходило.

Доводи позивача про те, що не можуть братися до уваги відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ч.4 ст.185 КК України, суд оцінює критично, оскільки згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Так, підставою видання наказу ГУНП в Луганській області від 19.04.2022 № 716 «Про призначення службового розслідування та визначення складу дисциплінарної комісії» слугував лист Луганського управління ДВБ НПУ від 19.04.2022 №284/42-12/03-2022 про затримання 19.04.2022 на блокпосту працівників ГУНП в Луганській області та внесення відомостей за цим фактом до ЄРДР № 0000189 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Водночас, позивача згідно наказу ГУНП в Луганській області від 30.04.2022 №800, притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, не виконання вимог наказу начальника ГУНП в Луганській області від 25.02.2022 №508 «Про відрядження».

Суд зазначає, що нормами Дисциплінарного статуту, Закону України «Про національну поліцію» передбачено обов`язок поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

При цьому, обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку.

Тобто, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ні яким чином не пов`язано з внесенням відомостей до ЄРДР, а відбулося за умов порушення ним норм спеціального законодавства, яким врегульовано проходження служби поліцейським.

Щодо пропорційності дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади фактичним обставинам скоєного проступку суд зауважує, що імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності, чинні нормативно-правові акти не містять. В той же час, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, який вільний у виборі останнього.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 20.12.2019 по справі № 804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на що оскаржувані накази винесені відповідачем в межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Щодо доводів позивача про його звільнення зі служби в поліції на підставі Наказу від 11.05.2022 №215 о/с у період його тимчасової непрацездатності з 28 квітня 2022 року по 13 травня 2022 року, що є на думку позивача, порушенням норм чинного законодавства, то суд зазначає.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 статті 40 КЗпП України, тобто через нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні), а також у період перебування працівника у відпустці (ч.3 ст.40 КЗПП України).

Конституційний Суд України у рішенні від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) щодо відповідності Конституції України положень частини третьої статті 40 КЗпП України, вказав, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року по справі №205/4196/18 дійшла правового висновку, що у разі порушення гарантії, встановленої ч.3 ст.40 КЗпП України негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності чи відпустки.

Судом встановлено, що згідно довідки №032970 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, позивач перебував на лікарняному з 28.04.2022 по 12.05.2022 включно (а.с.77).

Згідно частини четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Натомість наказом ГУНП в Луганській області від 11.05.2022 № 215 о/с відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 13.05.2022 (а.с.145), тобто в перший день виходу на службу.

Крім того, у розписці від 13.05.2022 позивач зазначив, що на день звільнення у відпустці, на лікарняному не перебуває (а.с.146).

При цьому, суд зауважує, що саме по собі перебування на лікарняному під час звільнення не є окремою підставою для скасування наказу та поновлення на посаді, а було б підставою для зміни дати звільнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду належними та допустимими доказами правомірність та законність своїх дій у застосуванні до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Отже, доводи позивача про протиправність оскаржуваних наказів є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову в цій частині.

Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як такі, що є похідними від позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.04.2022 року №800 та від 11.05.2022 №215 о/с.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Вілєсова, 1, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина