Справа № 420/10321/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2022 року м. Одеса

суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Поряд з позовом представником позивача надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач посилається на дію карантинних заходів та військову агресію російської федерації з 24.02.2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст.122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк для звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є стягнення вартості предметів однострою особистого користування.

Суддя зазначає, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію»).

За змістом положень п.17 ч.1 ст.4 КАС України служба в поліції є публічною службою.

Отже, у разі звільнення поліцейського зі служби ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, що нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

З матеріалів позовної заяви слідує, що відповідача звільнено зі служби в поліції наказом від 06.01.2022 року. У наказі про звільнення також зазначено про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування у розмірі 4421,10 грн. У позові представник позивача зазначає, що відповідач під особистий підпис отримав довідку № 155 «Про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився» від 04.01.2022 року, однак, не здійснив відшкодування.

В свою чергу, позивач із даним позовом звернувся до суду 27.07.2022 року, тобто із пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

Позивач не заперечує факт пропуску ним строку звернення до суду з цим позовом, але вважає поважними причини такого пропуску посилаючись на поширення коронавірусної хвороби та військову агресію російської федерації проти України, котра розпочалась 24.02.2022 року.

Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Посилання позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду у зв`язку із введеним в Україні воєнного стану, суд уважає необґрунтованим, оскільки із вказаного клопотання не зрозуміло, як саме воєнний стан вплинув на неможливість подання позовної заяви до суду, в межах установленого Законом місячного строку.

Щодо посилання позивача на встановлення на всій території України карантинних заходів, обмеження, слід зазначити, що позивачем також жодним чином необґрунтовано, як саме дані обставини перешкоджали позивачеві в межах строку звернутись до суду з даним позовом. Позивач не наводить жодних обґрунтувань та доводів щодо безпосереднього впливу даних обставин на неможливість позивача вчасно звернутись до суду з позовом, а лише вказує про встановлення на всій території України карантинних заходів та запровадження воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду необґрунтованим, а тому позов слід залишити без руху, з наданням позивачу строку для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду в якій вказати інші підстави для поновлення строку, та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із наведеними обґрунтованими обставинами, відмінними від тих, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, що надана позивачем.

Керуючись ст.ст. 160,161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без руху адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою..

Повідомити позивача про необхідність у термін протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя Н.В. Бжассо