Справа № 380/7392/20
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/7392/20 пров. № А/857/7280/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, прийняте суддею Лунь З.І. в м.Львові о 13 годині 30 хвилині, повний текст складено 24 червня 2021 року, у справі № 380/7392/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2132/к від 30.06.2020 «Про звільнення» та наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 1650/к від 01.07.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 № 2132/к «Про звільнення»», з наступними змінами згідно з наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 1911/к від 13.08.2020; поновити його на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з 14.08.2020 та стягнути із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач оскаржив його з підстав неповного дослідження доказів і встановлення обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 року № 2132/к «Про звільнення» вбачається, що «протягом встановленого строку виконання завдань на період випробування ОСОБА_1 не виконано завдання, визначені пунктом 6, підпунктом 3 пункту 8 завдань».

Поряд з цим, підставою винесення оскаржуваного наказу вказано: статті 35, 37 Закону України «Про державну службу», наказ Міністерства юстиції України від 03.01.2020 № 21/к, завдання на період випробування начальнику Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), доручення Державного секретаря Міністерства юстиції від 15.06.2020 № 316/1.3/48-20, довідка Департаменту державної виконавчої служби № 1297- 20.5.1-20 від 17.06.2020, довідка Департаменту нотаріату та державної реєстрації № 4431-19.4.1-20 від 17.06.2020, попередження про звільнення, акт про відмову в отриманні письмового попередження від 19.06.2020.

Зазначає, що твердження про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, як підставі для звільнення, грунтується на довідці Департаменту державної виконавчої служби № 1297-20.5.1-20 від 17.06.2020 (в контексті виконання завдання, визначеного у п. 6 та довідці Департаменту нотаріату та державної реєстрації № 4431-19.4.1-20 від 17.06.2020 (в контексті виконання завдання, визначеного у п.п.3 п. 8).

Щодо виконання п. 6 Завдань, то суть даного завдання зводилась до забезпечення належного функціонування органів державної виконавчої служби.

Намагаючись обгрунтувати невиконання ОСОБА_1 такого завдання, Департамент державної виконавчої служби у своїй довідці № 1297-20.5.1-20 від 17.06.2020 року вказує, що пункт 6 цих завдань щодо належного функціонування органів державної виконавчої служби не виконано в частині забезпечення органів державної виконавчої служби Львівської області вивісками з найменуванням цих органів, печатками, штампами та відкриття рахунків органами державної виконавчої служби Львівської області для зарахування стягнутих з боржників коштів.

Згідно зі службовою запискою в.о. завідувача сектору господарського забезпечення у Волинській області Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) В.В.Демчишина від 18.06.2020, печатки для відділів державної виконавчої служби Волинської області виготовлятись в грудні 2019 року, звернень від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області щодо забезпечення їх штампами не поступало. Вивіски для відділів державної виконавчої служби Волинської області отримані та роздані 31 травня 2020 року.

Крім того, звертає увагу також і на викладене у доповідній записці завідувача сектору господарського забезпечення у Рівненській області Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) С.Юра від 18.06.2020 № 274/0/25-20, в якій зазначено, що відділи державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за територіальною юрисдикцією Рівненської області в повній мірі забезпечені печатками, штампами та інформаційними вивісками відповідно до визначених раніше потреб.

Також, з доповідної записки начальника відділу господарського забезпечення Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення О.Урбана від 19.06.2020, вбачається, що відділи державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в повній мірі забезпечені печатками, штампами та фасадними вивісками відповідно до наданих потреб. Дана обставина підтверджується копіями експрес-накладних Нової пошти від 30.05.2020 та 31.05.2020 про відправлення поліграфічної продукції.

Водночас, у доповідній записці начальника управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення - головного бухгалтера О.І.Мерзи від 17.06.2020 р. вказано, що 03.01.2020 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) були відкриті в Головному управлінні державної казначейської служби України у Львівській області небюджетні рахунки, а саме 3552 «Депозитні рахунки розпорядників та одержувачів бюджетних коштів» та 3551 «Інші рахунки розпорядників та одержувачів бюджетних коштів» для відділу Державної виконавчої служби у Львівській області, а також 11.02.2020 було здійснено відкриття для відділів Державної виконавчої служби у Рівненській та Волинській областях. Валютні рахунки не були відкриті, оскільки відкриваються на підставі потреб наданих відділами Державної виконавчої служби. Станом на 29.05.2020 до Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення надійшла доповідна записка ОСОБА_2 від 15.05.2020 на відкриття валютних рахунків відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Управлінням бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення у відповідь на цю доповідну записку було підготовлено необхідні документи для негайного відкриття та передано в «Укрексімбанк». Станом на 17.06.2020 відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було повідомлено про відкриті валютні рахунки в «Укрексімбанку» та скеровано копію довідки про їх відкриття.

Щодо покликання на те, що станом на 01.06.2020 відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вивіскою не забезпечено взагалі, то позивач зазначає, що наступне:

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області структурно входить в Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), розташоване за тією ж адресою, не має самостійного статусу юридичної особи, тому і не може мати окремої вивіски (на відміну від районних, міських відділів, що є відокремленими структурними підрозділами, мають самостійні ідентифікаційні коди юридичних осіб, відповідно, є органами державної виконавчої служби в розумінні завдань на випробування ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що суть його зобов`язань з приводу забезпечення вивісками полягала у забезпеченні організації, а не у безпосередньому виготовленні вивісок. Відтак, будь-які помилки у виготовлених вивісках не можуть свідчити про його вину та невиконання ним Завдань.

Вивіски були відправлені ОСОБА_1 30.05.2020 та 31.05.2020, тобто в межах визначених строків. Водночас, дата отримання таких одержувачами знаходиться поза будь-яким об`єктивним впливом скаржника.

Відтак, апелянтом у межах проходження випробування було вчинено ряд достатніх та залежних від нього дій з метою виконання визначених йому завдань.

Крім того звертає увагу суду, що суть завдання № 6 зводилась до «забезпечення належного функціонування органів державної виконавчої служби». При цьому, показники результативності та якості визначені, як «органи державної виконавчої служби забезпечені печатками, штампами та вивісками з найменуванням органів; рахунки обліку депозитних сум для зарахування стягнутих з боржника коштів та рахунків авансових внесків стягувачів відкрито».

В контексті описаного завдання та показників його виконання, зауважує, що таке стосувалось забезпечення належного функціонування усіх органів державної виконавчої служби (в межах визначеної територіальної підпорядкованості Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Львів). Тобто, для встановлення факту виконання/невиконання такого завдання, як відповідачі, так і суд першої інстанції мали своїм обов`язком, на думку скаржника, визначити весь обсяг вчинених ним дій в межах випробування, а не лише тих, які, за твердженням відповідачів, залишились невиконаними.

Щодо виконання пп.3 п. 8 Завдань, то зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається також на Довідку від 17.06.2020 № 4431-19.4.1-20 Департаменту нотаріату та державної реєстрації. У даній довідці вказано, що згідно з відомостями протоколу засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції від 25.05.2020 № 21 вбачається, що розгляд скарги ТОВ «Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» від 12.02.2020 № 28/10 було здійснено посадовими особами Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з порушеннями вимог статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Поряд з цим, у матеріалах справи наявний лист начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації УДР Західного міжрегіонального управління (м. Львів) від 29.05.2020 року І.Адамської, з якого вбачається, що станом на 29.05.2020 до Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Західного міжрегіонального управління (м. Львів) надходило 25 скарг, з яких: у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - 21; у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 4. Розглянуто комісією 21. відправлено за належністю - 4.

При цьому, жодне рішення колегії не було оскаржено в судовому порядку чи до Міністерства юстиції України. Відтак, незрозуміло, якими належними та допустимими доказами підтверджується, нібито, невиконання позивачем пп.3 п. 8 Завдань, адже лист начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації УДР Західного міжрегіонального управління (м. Львів) від 29.05.2020 цілком і повністю підтверджує факт ефективної організації роботи міжрегіонального управління у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців

Щодо покладення в основу наказу про звільнення позивача довідок профільних департаментів, то зазначає, що правова природа таких аж ніяк не зводиться до документа, який є однозначним та остаточним в процедурі встановлення дотримання/недотримання Завдань в межах строку випробування та/або встановлення відповідності/невідповідності займаній посаді. Вважає, що відповідні довідки є лише результатом діяльності департаменту щодо підсумку певних статистичних даних, групування відомостей певної тематики та ін. і можуть носить виключно інформаційний характер при вирішенні такого питання про виконання/невиконання завдань в межах строку випробування, тому посилання на них - недостатньо.

Недоліки у роботі ОСОБА_1 , які зазначені в довідках, на підставі яких його було звільнено, не свідчать в повній мірі та не підтверджують недостатню кваліфікацію працівника, а відтак, не містять будь-яких обґрунтувань щодо висновку про невідповідність його займаній посаді. Вказані у довідках обставини не підтверджують невідповідність позивача займаній посаді протягом випробувального терміну, що зумовлює розірвання трудового договору на підставі ст. 87 Закону України «Про державну службу», а лише можуть підтверджувати, у випадку доведення вини ОСОБА_1 по фактах щодо неналежного виконання ним посадових обов`язків, що, в свою чергу, мало б призвести до застосування до нього заходів дисциплінарного впливу.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення. Поряд з цим зазначають, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року. Позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 08 лютого 2022 року касаційні скарги Міністерства юстиції України і Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) задоволено частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року скасовано, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про недотримання судом апеляційної інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження доказів і визначення обставин, які необхідно встановити для вирішення спору, а так само під час оцінки аргументів сторін. Водночас посилання апеляційного суду на те, що окремі обставини не підтверджені доказами, не свідчить про дотримання ним указаного принципу адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, представників відповідача, які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 03 січня 2020 року № 21/к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з 08 січня 2020 року, із встановленням випробовування строком на шість місяців.

03 січня 2020 в.о. Державного секретаря Міністерства, директором департаменту публічного права затверджено завдання на період випробування начальнику Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_1 , з якими він був ознайомлений 08 січня 2020.

19 червня 2020 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з посади начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у зв`язку з встановленням невідповідності займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

30 червня 2020 наказом Міністерства юстиції України № 2132/к «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з 01 липня 2020 року у зв`язку з встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Підставою для звільнення ОСОБА_1 зазначено: статті 35, 87 Закону України «Про Державну службу»; наказ Міністерства юстиції України від 03 січня 2020 року № 21/к; завдання на період випробування начальнику Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); доручення Державного секретаря Міністерства юстиції від 15 червня 2020 року № 316/1.3/48-20; довідка Департаменту державної виконавчої служби № 1297- 20.5.1-20 від 17 червня 2020 року; довідка Департаменту нотаріату та державної реєстрації № 4431-19.4.1-20 від 17 червня 2020 року; попередження про звільнення; акт про відмову в отриманні письмового попередження від 19 червня 2020 року.

Наказом Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) № 1650/к від 01.07.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 р. № 2132/к «Про звільнення»» ОСОБА_1 оголошено про звільнення із займаної посади з 01 липня 2020 року. У разі тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

У зв`язку із закінченням тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 , відповідно до п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 № 2132/к «Про звільнення» наказом Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів)» № 1911/к від 13.08.2020 внесено зміни до наказу Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) № 1650/к від 01.07.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 р. № 2132/к «Про звільнення»», згідно з яким ОСОБА_1 звільнено з посади 13 серпня 2020 у зв`язку з встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав обґрунтованим висновок Міністерства юстиції України про невиконання позивачем частини завдань, визначених на період випробування, а тому констатував відсутність підстав для скасування оскаржуваних наказів.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 35 Закону України «Про державну службу» в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим. На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців. Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Підставою звільнення слугувало те, що ОСОБА_1 , протягом встановленого строку виконання завдань, не виконав завдання, визначені п. 6, п.п. 3 п. 8, а саме:

Згідно з п. 6 завдання на випробування ОСОБА_1 повинен був до 01.06.2020 забезпечити належне функціонування органів державної виконавчої служби, що включало: забезпечення органів державної виконавчої служби печатками, штампами та вивісками з найменуванням органів; відкриття рахунків обліку депозитних сум для зарахування стягнутих з боржника коштів та рахунків, авансових внесків стягувачів.

Згідно з п.п. 3 п. 8 завдання - повинен був до 01.06.2020 забезпечити розгляд 100% скарг у сфері державної реєстрації та прийняття відповідних рішень згідно з чинним законодавством (відсутність обґрунтованих скарг на рішення міжрегіонального управління).

Суд першої інстанції як підставу для винесення наказу про звільнення позивача взяв висновок про невиконання ОСОБА_1 завдань наведені в дорученні Державного секретаря Міністерства юстиції від 15 червня 2020 року № 316/1.3/48-20; довідці Департаменту державної виконавчої служби № 1297-20,5.1-20 від 17 червня 2020 року; довідці Департаменту нотаріату та державної реєстрації № 4431-19.4.1-20 від 17 червня 2020 року, з чим не погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Так, в дорученні Державного секретаря Міністерства юстиції від 15 червня 2020 року № 316/1.3/48-20 (а.с.60 т.2) взагалі відсутні дані про виконання чи невиконання позивачем завдань на період випробування, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

Щодо п. 6 Завдання: забезпечення належного функціонування органів державної виконавчої служби; показники результативності та якості: органи державної виконавчої служби забезпечені печатками, штампами та вивісками з найменуванням органів; рахунки обліку депозитних сум для зарахування стягнутих з боржника коштів та рахунків авансових внесків стягувані в відкрито. Строк виконання: 01.06.2020 (а.с. 53 т.1), то колегія суддів зазначає наступне.

У довідці від 17.06.2020 № 1297-20.5.1-20 Департаменту державної виконавчої служби за результатами опрацювання завдань на період випробувань начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Добоша Ю.О. зазначено, що згідно з інформацією, наданою управліннями забезпечення примусового виконання рішень у Львівській, Волинській та Рівненській областях щодо належного функціонування органів державної виконавчої служби встановлено не виконання позивачем завдання в частині забезпечення органів державної виконавчої служби Львівської області вивісками з найменуванням цих органів, печатками, штампами та відкриття рахунків органами державної виконавчої служби Львівської області для зарахування стягнутих з боржників коштів. При цьому, станом на 01.06.2020 (строк виконання завдань на період випробування) відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вивіскою не забезпечено взагалі.

Даючи оцінку даному порушенню, судом першої інстанції не враховано, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) розташоване за тією ж адресою, не має самостійного статусу юридичної особи, а, відтак, і не повинен в обов`язковому порядку мати окремої вивіски на відміну від районних, міських відділів, що є відокремленими структурними підрозділами, мають самостійні ідентифікаційні коди юридичних осіб, відповідно, є органами державної виконавчої служби.

Також у довідці від 17.06.2020 № 1297-20.5.1-20 зазначено, що 10 відділів державної виконавчої служби Львівської області забезпечені вивісками, де зазначене найменування відділу не відповідало фактичному найменуванню: Новороздільський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Львів): Трускавецький міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Бориславський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів): Яворівський районний відділ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Кам`янка-Бузький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Жидачівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів): Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Мостиський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Водночас після спливу строку, встановленого позивачу для виконання завдань на період випробування, а саме, 11.06.2020 та 12.06.2020 5 відділів державної виконавчої (служби отримали вивіски з правильним найменуванням: Кам`янка-Бузький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Жидачівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів); Мостиський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Однак, з вказаної інформації не можливо встановити, що саме у фасадних вивісках не відповідало фактичному найменуванню відділу. Вказана обставина не підтверджується жодними належними доказами, а, як вважає колегія суддів, відповідачами, як суду першої так і апеляційної інстанції не надано інших доказів. Крім того, помилки у виготовлених вивісках не можуть свідчити про невиконання позивачем завдань на випробування.

Разом з тим, з наявної у справі доповідної записки начальника відділу господарського забезпечення Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення О.Урбана від 19.06.2020, вбачається, що відділи державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в повній мірі забезпечені печатками, штампами та фасадними вивісками відповідно до наданих потреб (а.с. 28 т.1).

Дана обставина також підтверджується копіями Експрес-накладних Нової пошти від 30.05.2020 та 31.05.2020 про відправлення поліграфічної продукції. Тобто, вивіски були відправлені в межах визначених строків. Водночасно, дата отримання таких одержувачами 01.06.2020, що підтверджується відповідними експрес-накладними, не може ставитись у вину позивачу (а.с. 29 39 т.1).

Не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції і покликання у довідці від 17.06.2020 № 1297-20.5.1-20 Департаменту державної виконавчої служби на те, що відділи державної виконавчої служби Волинської області взагалі не забезпечені штампами нового зразку, оскільки із службової записки в.о. завідувача сектору господарського забезпечення у Волинській області Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) В.В.Демчишина від 18.06.2020, вбачається, що печатки для відділів державної виконавчої служби Волинської області виготовлятись в грудні 2019 року, звернень від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області щодо забезпечення їх штампами не поступало, а вивіски для відділів державної виконавчої служби Волинської області отримані та роздані 31 травня 2020 року (а.с. 26 т.1).

Відповідачами, як суду першої так і апеляційної інстанції не надано жодних належних доказів, які б підтвердили факт незабезпечення відділів державної виконавчої служби Волинської області у строк до 01.06.2020 штампами нового зразку.

Щодо зазначення у довідці від 17.06.2020 № 1297-20.5.1-20 Департаменту державної виконавчої служби, що відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не відкрито валютні рахунки для зарахування стягнутих з боржників коштів, незважаючи на неодноразові звернення до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), то колегія суддів зазначає наступне.

З доповідної записки начальника управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення - головного бухгалтера О.І. Мерзи від 17.06.2020 убачається, що 03.01.2020 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) були відкриті в Головному управлінні державної казначейської служби України у Львівській області небюджетні рахунки, а саме 3552 «Депозитні рахунки розпорядників та одержувачів бюджетних коштів» та 3551 «Інші рахунки розпорядників та одержувачів бюджетних коштів» для відділу Державної виконавчої служби у Львівській області, а також 11.02.2020 було здійснено відкриття для відділів Державної виконавчої служби у Рівненській та Волинській областях. Валютні рахунки не були відкриті, оскільки відкриваються на підставі потреб наданих відділами Державної виконавчої служби. Станом на 29.05.2020 до Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення надійшла доповідна записка ОСОБА_2 від 15.05.2020 на відкриття валютних рахунків відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Управлінням бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення у відповідь на цю доповідну записку було підготовлено необхідні документи для негайного відкриття та передано в «Укрексімбанк». Станом на 17.06.2020 відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було повідомлено про відкриті валютні рахунки в «Укрексімбанку» та скеровано копію довідки про їх відкриття (а.с.41 т.1).

Відповідно до частини третьої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Тобто, сам Закон України «Про виконавче провадження» встановлює прив`язку до того, що необхідність валютного рахунку перебуває у залежності від того, чи є у органу ДВС виконавче провадження, де сума боргу встановлена в іноземній валюті, та чи виявлено у боржника відкритий рахунок у такій валюті.

Таким чином, станом на 29.05.2020 надійшла лише доповідна записка ОСОБА_2 від 15.05.2020 на відкриття валютних рахунків відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яка в подальшому і була виконана.

В матеріалах справи відсутні докази неодноразових звернень до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з цього приводу.

Наявні у справі доповідні записки від 25.02.2020 № 3609/0/1-20/12.1-05 та від 01.04.2020 № 3609/1/1-20/10.08, подані до суду касаційної інстанції, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі не були предметом дослідженням судом першої інстанції.

Відповідно до статті 79 КАС учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дослідив, що суть зобов`язань позивача з приводу виконання завдання на випробувальний період полягала у забезпеченні організації, а не у безпосередньому виготовленні вивісок/особистому відкритті рахунків. Будь-які помилки у виготовленні вивісок/імовірні затримки з сторони інших посадових осіб у процесі скерування доповідних записок не можуть свідчити про вину позивача та невиконанні ним завдань.

Щодо порушення підпункту 3 пункту 8 Завдань: ефективна організація роботи міжрегіонального управління у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців; показники результативності та якості: забезпечено розгляд 100% скарг у сфері державної реєстрації та прийняття відповідних рішень згідно з чинним законодавством (відсутність обгрунтованих скарг на рішення міжрегіонального управління). Строк виконання: 01.06.2020.

Надаючи оцінку інформації викладеній у довідці від 17.06.2020 № 4431-19.4.1-20 Департаменту нотаріату та державної реєстрації про те, що згідно з відомостями протоколу засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції від 25.05.2020 № 21 вбачається, що розгляд скарги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» від 12.02.2020 № 28/10 було здійснено посадовими особами Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з порушеннями вимог статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 63, 64 т.2), то колегія суддів зазначає наступне.

Разом з тим, з листа начальника відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації УДР Західного міжрегіонального управління (м. Львів) від 29.05.2020 І.Адамської убачається, що станом на 29.05.2020 до Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Західного міжрегіонального управління (м. Львів) надходило 25 скарг, з яких: у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - 21; у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 4. Розглянуто комісією 21, відправлено за належністю 4 (а.с. 59 т.1).

Колегія суддів зазначає, що помилковість при розгляді скарги не свідчить про невиконання позивачем п.п. 3 пункту 8 завдань, визначених на період випробування, оскільки вказана скарга розглянута. Крім того згідно копії протоколу № 3 засідання Колегії з розгляду скарг позивач, як співголова Колегії був відсутній при розгляді загаданої вище скарги.

Крім того, рішення колегії, в тому числі і щодо розгляду скарги ТОВ Фірма «Галімпекс-Склодзеркальний завод» від 12.02.2020 № 28/10 не оскаржувались в судовому порядку чи до Міністерства юстиції України і таке не скасовано чи змінено, в тому числі і Міністерством юстиції України. Причетні особи не понесли жодної відповідальності, як і відсутність будь-якого реагування Міністерства юстиції України.

Таким чином, оскільки показником результативності виконання такого завдання є забезпечення розгляду усіх скарг, а у службовій записці від 29.05.2020 надано детальне роз`яснення щодо кількості скарг та результат їх опрацювання.

Слід зазначити, що ні у довідці від 17.06.2020 4431-19.4.1-20, ні в наказі про звільнення позивача не деталізовано, в чому саме полягає порушення, яку саме правову норму, з тих, що охоплені в межах ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», порушено позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновок відповідачів та суду першої інстанції про невиконання позивачем п.6 та пп.3 п.8, є помилковим, передчасними та прийнятим без урахуванням всіх обставин, відтак, прийнятий наказ Міністерства юстиції України № 2132/к від 30.06.2020 «Про звільнення» та наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 1650/к від 01.07.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 № 2132/к «Про звільнення» є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 слід поновити на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з 14.08.2020.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно довідки Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) середньомісячна заробітна плата позивача, обчислена відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, виходячи із виплат за два останні календарні місяці перед його звільненням становить - 50182,08 грн., середньоденна відповідно - 2334,05 грн.

Час вимушеного прогулу позивача тривав з 14.08.2020 (перший день після звільнення) по 27.07.2022 (день постановляння судом рішення про поновлення на роботі) то відповідно з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) слід стягнути на користь позивача 1172159,21 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову.

керуючись ч.3 ст.243, ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 380/7392/20 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2132/к від 30.06.2020 «Про звільнення» та наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 1650/к від 01.07.2020 «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 30.06.2020 № 2132/к «Про звільнення», з наступними змінами згідно з наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 1911/к від 13.08.2020.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з 14.08.2020.

Стягнути із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу 1 172 159 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 21 коп, з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 29.07.22