Справа № 360/3436/20
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

м. Київ

справа № 360/3436/20

адміністративне провадження № К/9901/17578/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (далі - ЛКСП «Лисичанськводоканал») на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року (прийняте судом у складі судді Пляшкової К.О.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М.) у справі за позовом Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра) до ЛКСП «Лисичанськводоканал» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року Держгеонадра звернулася до суду з адміністративним позовом до ЛКСП «Лисичанськводоканал» про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999, наданого відповідачу.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 08 грудня 2020 року позов задовольнив.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 26 квітня 2021 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, є самостійною підставою для припинення права користування ними згідно з пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра.

При цьому, що однією з умов користування надрами, яка передбачена спеціальним дозволом від 12 травня 2003 року № 2999 (пункт 3), є своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів (в тому числі відрахувань за геологорозвідувальні роботи) до Державного бюджету згідно з чинним законодавством.

Відповідачем цей обов`язок не виконано (що не є спірним між сторонами), та підтверджено відповідними листами Державної фіскальної служби України (Державної податкової служби).

Докази, які б свідчили про те, що товариство повідомило позивача про згоду або незгоду на припинення права користування надрами згідно із спеціальним дозволом на користування надрами, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, товариством порушено вимоги, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами, що є самостійною підставою для припинення права користування ними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17 травня 2021 року ЛКСП «Лисичанськводоканал» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постановлені у цій справі судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У скарзі, зокрема, зазначає, що судами неправильно застосовано частину другу статті 26 Кодексу України про надра.

Посилається на те, що факт наявності заборгованості з рентної плати за користування надрами відповідачем не заперечується, при цьому, відповідачем частково здійснюється оплата заборгованості по рентній платі за користування надрами за 2017-2020 роки і у загальному розмірі сплачено 1044,4 тис. грн. Отже, відповідач активно вживає заходи щодо усунення порушення особливої умови № 3 спеціального дозволу на користування надрами, а саме: сплачує рентну плату наскільки дозволяють фінансові можливості підприємства.

Судами не взято до уваги, що основним видом діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води, метою є забезпечення водопостачання міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля та прилеглих селищ, забезпечення водовідведення та очищення стічних вод.

Вважає, що задоволенням позову порушений принцип пропорційності відповідно до якого необхідно дотримуватися балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Посилається також на те, що невиконання відповідачем обов`язку встановленого пунктом 3 Особливих умов спеціального дозволу спричинено наявністю та дією форс-мажорних обставин.

Неналежне здійснення відповідачем оплати рентної плати за користування надрами викликано обставинами переборної сили, пов`язаними з початком проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

Відповідач перебував та перебуває на обліку у місті Лисичанську Луганської області, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких проводилася АТО, а зараз неподалік від лінії розмежування на території здійснення операції Об`єднаних сил.

Відповідачем частково здійснюється оплата заборгованості по рентній платі за користування надрами.

Зазначає, що відсутня вина ЛКСП «Лисичанськводоканал» у неналежному виконанні зобов`язань із своєчасної і в повному обсязі справи обов`язкових платежів до державного бюджету України.

Посилається на те, що необхідно було залучити до участі у справі Лисичанську міську територіальну громаду в особі спочатку Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанська Луганської області, а під час апеляційного перегляду - Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. Отже, не з`ясовані належним чином всі обставини виникнення заборгованості.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення шляхом, зокрема, забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання.

Йдеться у скарзі й про те, що, на думку відповідача, Положення № 1174 не містить права Держгеонадр звертатися до адміністративного суду щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

У відзиві на касаційну скаргу Держгеонадра просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 травня 2021 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - Тацій Л.В.. судді: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г., касаційну скаргу передано судді-доповідачу.

Верховний Суд ухвалою від 20 травня 2021 року відкрив касаційне провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Міністерством екології та природних ресурсів України 12 травня 2003 року видано ЛКСП «Лисичанськводоканал» ліцензію на користування надрами № 2999 на строком на 15 років, а саме, на видобування прісних підземних вод Білогірського родовища для господарсько-питного водопостачання.

Дослідженням ліцензії на користування надрами встановлено, що однією з особливих умов цього дозволу є своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів (в тому числі відрахувань за геологорозвідувальні роботи) до Державного бюджету згідно з чинним законодавством.

Листом Державної фіскальної служби України від 10 січня 2018 року № 377/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Наказом Держгеонадр від 26 квітня 2018 року № 138 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з порушеннями особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині своєчасності та в повному обсязі сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету (лист Державної фіскальної служби України від 10 січня 2018 року № 377/5/99-99-12-03-04-16), враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 18 квітня 2018 року № 5/2018), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 липня 2018 року.

Листом Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 26 квітня 2018 року № 138 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» та встановлення терміну до 01 липня 2018 року для усунення порушень особливих умов в частині сплати рентних платежів за користування надрами.

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 08 травня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Листами Державної фіскальної служби України від 05 липня 2018 року та 16 липня 2018 року № 124775/5/99-99-17-02-16 позивачу надано переліки суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Наказом Держгеонадр від 07 вересня 2018 року № 311 «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 30 серпня 2018 року № 9/2018), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» зупинено дію дозволу на користування надрами та надано 30 календарних днів на усунення порушень.

Листом від 14 вересня 2018 року № 18422/03/14-18 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 07 вересня 2018 року № 311 «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів», надання 30 календарних днів для надання позивачу довідки з Державної фіскальної служби України щодо відсутності заборгованості та попереджено, що у разі невиконання встановлених вимог, буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 25 вересня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Листом Державної фіскальної служби України від 27 грудня 2018 року № 24458/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, що не виконують податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, в яких поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Наказом Держгеонадр від 11 березня 2019 року № 76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 06 березня 2019 року № 3/2019), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 травня 2019 року.

Листом від 18 березня 2019 року № 5053/03/14-19 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 11 березня 2019 року № 76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» та встановлення терміну до 01 травня 2019 року для сплати рентних платежів за користування надрами.

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 22 березня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Листом Державної фіскальної служби України від 20 червня 2019 року № 12145/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, які не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), для порушення питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами, в яких поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Наказом Держгеонадр від 09 серпня 2019 року № 266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 08 серпня 2019 року № 8/2019), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 квітня 2020 року.

Листом від 19 серпня 2019 року № 16947/01/14-19 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 09 серпня 2019 року № 266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» та встановлення терміну до 01 квітня 2020 року для сплати рентних платежів за користування надрами.

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 27 серпня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Листом Державної податкової служби України від 21 травня 2020 року № 4798/5/99-00-10-02-05-2 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, у яких станом на 01 травня 2020 року наявний податковий борг з рентної плати за користування надрами, в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Листом Держгеонадр від 04 червня 2020 року № 8372/01/07-20 «Щодо надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами» повідомлено ЛКСП «Лисичанськводоканал», що Робочою групою з питань надрокористування (протокол від 02 червня 2020 року № 4-РГ/2020) розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999 з метою видобування прісної підземної води родовища Білогірське, наданого ЛКСП «Лисичанськводоканал»; запропоновано відповідачу у 15 денний строк надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, зокрема, згідно зі спеціальним дозволом від 12 травня 2003 року № 2999.

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 16 червня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем.

Листом Державної податкової служби України від 22 червня 2020 року № 5955/5/99-00-04-03-01-05 позивачу надано Перелік суб`єктів господарювання, які не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), для порушення питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами, в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Докази, які б свідчили про те, що ЛКСП «Лисичанськводоканал» повідомило Держгеонадра про своє ставлення (згоду чи незгоду) на припинення права спеціального користування надрами, суду не надані.

Спірним питанням у справі є правомірність заявлення позовних вимог щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами наданого відповідачу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері раціонального використання надр, та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174).

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Згідно з частиною другою статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Частиною першою статті 26 Кодексу України про надра визначені підстави припинення права користування надрами, відповідно до якої право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

За змістом частини другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Згідно з підпунктом 1 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615) дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

У пункті 23 вказаного Порядку визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Відповідно до абзаців першого, дванадцятого пункту 24 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення дії, поновлення дії, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про надання, переоформлення, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення дії, поновлення дії, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Суди першої та апеляційної інстанцій слушно послалися на те, що Верховним Судом у постановах від 03 травня 2018 року у справі № 812/1074/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 812/1735/17, від 22 січня 2019 року у справі № 810/3865/17, від 12 серпня 2020 року у справі № 813/2441/16, від 24 листопада 2020 року у справі № 826/7821/17 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини першої статті 26 Кодексу України про надра. Зокрема, згідно з цією позицією ненадходження будь-якої інформації від надрокористувача з приводу питання про анулювання спеціального дозволу не може розцінюватися, як відсутність заперечень.

Порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, є самостійною підставою для припинення права користування ними згідно з пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра.

При цьому, що однією з умов користування надрами, яка передбачена спеціальним дозволом від 12 травня 2003 року № 2999 (пункт 3), є своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів (в тому числі відрахувань за геологорозвідувальні роботи) до Державного бюджету згідно з чинним законодавством.

Відповідачем цей обов`язок не виконано (що, як встановили суди, не є спірним між сторонами), та підтверджено відповідними листами Державної фіскальної служби України (Державної податкової служби).

Докази, які б свідчили про те, що товариство повідомило позивача про згоду або незгоду на припинення права користування надрами згідно із спеціальним дозволом на користування надрами, у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про порушення товариством вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, яка є самостійною підставою для припинення права користування ними.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що доводи відповідача про відсутності в Держгеонадр підстав для звернення до суду за анулюванням спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999, виданого відповідачу, є необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції на доводи відповідача про існування об`єктивних обставин, що унеможливлюють своєчасну сплату ЛКСП «Лисичанськводоканал» рентної плати за користування надрами своєчасно та в повному обсязі, а також здійснення відповідачем господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції, обґрунтовано зазначив, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» вказано, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з апеляційним судом, що, оскільки вказані відповідачем обставини за чинним законодавством України, яким врегульовано спірні правовідносини, не визначені як підстави, за умови існування яких неможливо припинити право користування надрами, суд вважає, що такі твердження не мають впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору, тому не надає їм оцінки.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Доводи касаційної скарги щодо незалучення до участі у справі третіх осіб не свідчать про порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.Ю. Бучик

Т.Г. Стрелець