Справа № 320/7851/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7851/21 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Київського окружного адміністративного суду від "09" вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоро" про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача грошову суму в рахунок адміністративно-господарських санкцій в розмірі 353968,53 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив про те, що ТОВ «Діоро» у 2020 році не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у зв`язку з чим сума адміністративно-господарських санкцій, які підлягають сплаті відповідачем, становить 348737,28 грн. Крім того, у зв`язку з несплатою відповідачем адміністративно-господарських санкцій у повному обсязі у строк, встановлений Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Київським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів нараховано відповідачу пеню у сумі 5231,25 грн. Несплата ТОВ «Діоро» адміністративно-господарських санкцій та пені стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою про їх стягнення з відповідача у примусовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від "09" вересня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач здійснив всі залежні від нього заходи для забезпечення необхідної кількості робочих місць з метою працевлаштування осіб з інвалідністю, то підстави для сплати позивачем адміністративно-господарських санкцій у розмірі 353968,53 грн відсутні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував того факту, що відповідач формально заявив у звіті № ЗПН про наявність вакансії для осіб з інвалідністю. Скаржник вважає, що відповідач створив вакансії «електрозварник ручного дугового зварювання 3-4 розряду» та «монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій», які, в силу вимог статті 25 Закону № 875-ХІІ, не можуть бути використані для осіб з інвалідністю. На думку скаржника, такі дії відповідача унеможливлюють забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю на вакансії заявлені у звіті № 3-ПН та свідчать про порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності за, що ч. 2 статті 218 Господарського кодексу України, ст. 18 Закону № 875-ХІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діоро» (ідентифікаційний код 22960999, місцезнаходження: 07101, Київська обл., м. Славутич, вул. Центральна (Будбаза), буд. 5) 03.02.1995 зареєстровано як юридична особа, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Діоро» подано до Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік від 06.02.2021, у якому відповідач зазначив такі показники:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу - 118 осіб, з яких осіб з інвалідністю - 2;

- кількість осіб з інвалідністю-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 5 осіб;

- фонд оплати праці штатних працівників - 13717,00 тис. грн.;

- середньорічна заробітна плата штатного працівника - 116246,00 грн.;

- сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - «-» грн.

На думку позивача, невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю зумовлює застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій у розмірі 348737,28 грн. та нарахування пені у розмірі 5231,25 грн.

Вказані суми адміністративно-господарських санкцій та пені не були сплачені відповідачем своєчасно та у повному обсязі, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про їх стягнення у примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі за текстом - Закон № 875).

Відповідно до частини першої-другої статті 17 Закону № 875 з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону № 875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 Закону № 875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 19 Закону № 875 закріплено, що виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31 травня 2013 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Так, пунктами 5 та 6 розділу І Порядку встановлено, що форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Роботодавець визначає вид звітності - первинна або уточнювальна.

Первинна звітність подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).

Уточнювальна звітність подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії: умов праці, розміру заробітної плати, вимог до претендента тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади).

Колегія суддів зауважує, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17, від 28.05.2019 у справі № 820/2287/17, від 31.07.2019 у справі № 817/724/17.

Отже, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця;

- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- в разі не виконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Отже, на підприємство (фізичну особу) покладається обов`язок самостійного працевлаштування інвалідів шляхом створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості. В свою чергу, закон не покладає обов`язок на підприємство (фізичну особу) здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 804/8007/16, від 28.05.2019 у справі № 807/554/17 та від 28.05.2019 у справі № 820/2287/17, від 24.02.2020 у справі № 820/2132/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 у справі № 804/8007/16 зазначив, що Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» також визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такого інваліда.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Механізм реалізації зазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіт форми № 3-ПН.

Зі звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік, поданого відповідачем, вбачається, що на підприємстві має працювати 5 осіб з інвалідністю, а фактично працевлаштовано 2 особи з інвалідністю.

Наказом ТОВ «Діоро» від 14.06.2018 № 180 прийнято ОСОБА_1 на роботу на період виконання робіт в рамках основного контракту № SIP 08-1-001 «Проектування, будівництво і введення в експлуатацію Нового Безпечного Конфаймента» з 15.06.2018 на посаду слюсара-сантехніка 4 розряду з окладом згідно штатного розкладу.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 0386298 від 08.05.2012 ОСОБА_1 з 01.05.2012 довічно встановлено ІІІ групу інвалідності.

Наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 25.08.2020 № 245 к/тр. звільнено ОСОБА_1 , слюсара-сантехніка 4 розряду, з займаної посади з 25.08.2020 за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Наказом ТОВ «Діоро» від 03.12.2018 № 376 прийнято ОСОБА_2 на роботу на період виконання робіт в рамках основного контракту № SIP 08-1-001 «Проектування, будівництво і введення в експлуатацію Нового Безпечного Конфаймента» з 04.12.2018 на посаду охоронника з окладом згідно штатного розкладу.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВБ № 070271 від 21.03.2019 ОСОБА_2 з 01.03.2019 до 01.04.2020 встановлено ІІІ групу інвалідності.

Відповідно до пенсійного посвідчення від 05.04.2018 № НОМЕР_1 ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група, загальне захворювання).

Наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 04.09.2020 № 254 к/тр. звільнено ОСОБА_2 , охоронника, з займаної посади з 04.09.2020 за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Розпорядженням ТОВ «Діоро» від 10.06.2019 № 190 прийнято ОСОБА_3 на роботу на період виконання будівельно-монтажних робіт на будівельних майданчиках об`єктів: ДСП ЧАЕС, ОУ та м. Чорнобиль згідно діючих договорів з 11.06.2019 на посаду інженера з окладом згідно штатного розкладу.

11.06.2019 до трудової книжки ОСОБА_3 внесено запис про прийняття її на посаду інженера в ТОВ «Діоро».

Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії ВЛН № 0074340 від 06.04.2011, ОСОБА_3 довічно встановлено ІІ групу інвалідності.

Відповідно до штатного розпису на 2020 рік на підприємстві визначено, зокрема, посади: електрозварник ручного зварювання - 25 одиниць; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 20 одиниць.

Судом встановлено, що ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» від 02.01.2020, в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 3 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 4 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.02.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 3 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.03.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.04.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 2 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.05.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 2 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.06.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 2 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.07.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 3 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.08.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 3 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.09.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.10.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.11.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 2 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.12.2020 ТОВ «Діоро» подано до Славутицької міської філії Київського обласного центру зайнятості звітність «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначено про наявність на підприємстві наступних вакансій: електрозварник ручного дугового зварювання - 3 вакансії; монтажник з монтажу сталевих з/б конструкцій - 3 вакансії. У коментарях до даних про вакансії зазначено про бажання працевлаштування на вакантні посади осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 04.12.2020 № 301 к/тр. прийнято ОСОБА_4 на роботу з 07.12.2020 на посаду лицювальника-плиточника 3-го розряду.

07.12.2020 до трудової книжки ОСОБА_4 внесено запис про прийняття його на посаду лицювальника-плиточника 3-го розряду в ТОВ «Діоро».

Відповідно до пенсійного посвідчення від 26.08.2020 № НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності (ІІІ група, інвалідність армії, Національна гвардія).

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою суду від 28.07.2021 було витребувано від Київського обласного центру зайнятості письмові пояснення про те, чи подавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» до Київського обласного центру зайнятості чи іншого територіального органу центру зайнятості звіти за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за 2020 рік»; інформацію про випадки відмови Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» у працевлаштуванні інвалідів за їх зверненням чи за направленням відповідними органами державної служби зайнятості.

Київський обласний центр зайнятості листом від 16.08.2021 № 2463/09/01-36 повідомив суду, що у 2020 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» до КОЦЗ подано звіт за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за 2020 рік» про наявність на підприємстві 9 вакантних місць для осіб з інвалідністю. КОЦЗ було видано 1 направлення на вакансію «Монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій», проте безробітній відмовився від працевлаштування. Крім того, в КОЦЗ відсутня інформація про випадки відмови Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоро» у працевлаштуванні інвалідів за їх зверненням або за направленням структурних підрозділів КОЦЗ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини дають підстави для висновку про виконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів, установлених статтею 19 Закону № 875 та належне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості осіб з інвалідністю для працевлаштування, а тому застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів та стягнення пені є безпідставним.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 24.02.2020 у справі № 820/2132/17.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, шо оскільки відповідач здійснив всі залежні від нього заходи для забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, то підстави для сплати позивачем адміністративно-господарських санкцій у розмірі 353968,53 грн відсутні.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від "09" вересня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків