Справа № 466/11536/21
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судових засідань Шукост О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, інспектора з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Порядіна Антона Мирославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №LV від 19.11.2021 року, визнати протиправними дії інспектора з паркування Мудрого В.І. щодо складання 17.11.2021 року акту огляду, тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 на спеціальний майданчик, стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки, пов`язані з евакуацією автомобіля у розмірі 1376 грн, стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн моральної шкоди, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 17.11.2021 року він припаркував свій автмообіль на вул.Винниченка у м.Львові не порушуючи правил дорожнього руху. Проте його автомобіль було евакуйовано та він був змушений сплатити 840 грн за зберігання транспортного засобу, 120 грн за зберігання транспортного засобу, 340 грн штрафу за паркування.

Лише 19.11.2021 року була оформлена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №LV, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач не погоджується з складеною відносно нього постановою зв`язку із тим, що його припаркований автомобіль не створював перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Доказів вчинення ним адміністративного правопорушення немає.

Також позивач стверджує, що зазнав моральної шкоди внаслідок притягнення його до відповідальності та евакуювання його автомобіля. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

У судове засідання учасники не з`явилися, від представника позивача поступила заява про розгляд справи без її участі.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що постановою серії №LV від 19.11.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 17.11.2021 року у м.Львові на перехресті вулиць Володимира Винниченка-Просвіти о 13.37 год водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті, що створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.15.9 ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Наявність події правопорушення довидиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч.3 ст.122 КУАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги у русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст.2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

За приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У Правилах дорожнього України, затверджених відповідно до Закону України «Про дорожній рух», визначено перешкоду для руху як нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

За вимогами п.15.9ґ ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду та Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як передбачено п.п.«ґ» п.2 ч.3 ст.265-4 КУАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозі безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду та Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Наданими відповідачем фотознімками зафіксовано транспортний засіб позивача на перехресті, де відсутня суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Даний факт не заперечується самим позивачем. Припаркувавши автомобіль в недозволеному місці та значно звузивши проїзну частину (підтверджується згаданими фотознімками), зупинка та стоянка на яких призводить до зменшення пропускної здатності, позивач створив перешкоди дорожньому руху. Отже дії позивача за ч.3 ст.122 КУАП в частині здійснення перешкоди дорожньому руху кваліфіковані вірно, чим і спростовуються аргументи позивача.

Отже відповідачем доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, а доводи останнього жодним чином не підтверджені та відхиляються судом.

Щодо аргументів позивача щодо незазначення в оскаржуваній постанові ідентифікаційних ознак відеореєстратора, то положення ст.283 КУАП не вказують на необхідність таких. Даним положенням закону ставиться вимога, що постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відоезапис, що відповідачем і дотримано.

З урахуванням наведеного в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУАП, його правомірно та обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн, що доведено відповідачем. Оскаржувана постанова винесена правомочною особою /ст.219 КУАП/ в межах санкції статті, відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрого Володимира Ігоровича, інспектора з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Порядіна Антона Мирославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , місцезнаходження: 79008, м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач: Інспектор з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Мудрий Володимир Ігорович, місцезнаходження: 79008, м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач: Інспектора з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Порядін Антон Мирославович, місцезнаходження: 79008, м.Львів, пл.Ринок, 1.

Суддя О. І. Баєва