Справа № 420/21435/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано протиправною бездіяльність тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Кравцової Євгенії Олексіївни по відмові у наданні публічної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 21 вересня 2021 року про надання копії документів, на підставі яких надані повноваження здійснювати самопредставництво ДБР головному спеціалісту відділу представництва та судово-аналітичної роботи Управління правового забезпечення Андрію Олійнику;

зобов`язано Державне бюро розслідувань розглянути інформаційний запит на публічну інформацію від 21.09.2021 року з урахуванням висновків суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 року апеляційну скаргу Державного бюро розслідувань залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 р. по справі № 420/21435/21 змінено доповнивши її абзацом наступного змісту:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного бюро розслідувань (, 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп..

У іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року по справі № 420/21435/21 залишено без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного бюро розслідувань (, 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у сумі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) гривень 00 коп.

Від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №420/21435/21 шляхом зобов`язання Державного бюро розслідувань надати суду звіт про виконання судового рішення у справі.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з цим, представник позивача в заяві зазначає, що позивачем отримано листа Державного бюро розслідувань № 559ГО/10-16-06-189/22 від 30.06.2022 у якому повідомляється про опрацювання певної юридичної практики з питань самопредставництва і додатково роз`яснюється, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника інформації здійснюється відповідно до ст. 23 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Отже, відповідно до резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року по справі №420/21435/21, зобов`язано Державне бюро розслідувань розглянути інформаційний запит на публічну інформацію від 21.09.2021 року з урахуванням висновків суду.

В свою чергу, відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/21435/21 направлено лист про розгляд заяви позивача від 21.09.2021 року, в якому зазначено: «Державним бюро розслідувань на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 420/21435/21 повторно розглянуто запит на інформацію від 21.09.2021. За результатами його розгляду повідомляємо про таке.

Державним бюро розслідувань опрацьовано актуальну практику з питань самопредставницгва інтересів в суді суб`єктів владних повноважень та документів, на підставі яких здійснюється таке самопредставництво.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 28.04.2022 у справі № 160/9003/21, від 28.04.2022 у справі № 440/4210/21, від 16.09.2021 у справі № 280/8728/20, від 09.09.2021 у справі № 200/11717/20-а інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є належним доказом на підтвердження повноважень самопредставника. Такі відомості на підтвердження повноважень самопредставника є достатнім та належним доказом.

З урахуванням висновків суду у зазначеній справі № 420/21435/21 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначених вище, Державне бюро розслідувань на Ваш запит від 21.09.2021 надає копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Додатково роз`яснюємо, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника інформації здійснюється відповідно до статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, відповідачем вчинені дії, які спрямовані на виконання рішення суду.

Проте, на переконання представника позивача, зазначений лист свідчить про умисне невиконання рішення суду та свідоме неврахування висновків суду при розгляді заяви позивача від 21.09.2021 року.

Між тим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Також, згідно з ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до суду з заявою про отримання виконавчого листа, та відповідно до органів виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду не звертався.

На даний час у суду відсутні підстави вважати, що виконавчі дії з примусового виконання рішення суду не призведуть до виконання відповідачем рішення суду у разі здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/2485/20.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 420/21435/21 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку ст.295 КАС України.

Суддя П.П.Марин