Справа № 380/7929/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7929/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація ДПС України, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС в частині призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки Головного відділу внутрішньої і власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України та допустити негайне виконання рішення в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив службу на посаді заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки, на яку був призначений наказом голови Державної прикордонної служи України № 484-ОС від 25.05.2020. За період служби на посаді зарекомендував себе з позитивної сторони. 17.01.2022 між позивачем та Адміністрацією Державної прикордонної служби України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу. Пунктом 2 контракту передбачено, що Державна прикордонна служба України зобов`язана забезпечити належні умови для проходження військової служби, додержання особистих прав і свобод, призначення Позивача на військові посади відповідно до отриманої професійної (фахової) підготовки за відповідним напрямом чи основною або спорідненою спеціальністю. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС ОСОБА_1 призначено старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонного загону, звільнивши з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки цього ж Головного відділу, згідно з абзацом другим пункту 310 Положення. Позивач вважає такий наказ Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС в частині призначення його на нижчу посаду протиправним та просить його скасувати. Зазначає, що посада старшого офіцера сектору є на два ступені нижчою від посади заступника начальника відділу. Посилається на Указ Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, яким затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період (далі - Положення). Зазначає, що згідно із абз. 2 п. 310 Положення призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців. Стверджує, що згоди на призначення його на нижчу посаду не надавав, а посада на яку його призначено є на два ступені нижчою.

Ухвалою судді від 06.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав.24.06.2021 за вх. № 43043 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що наказ Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС, який є предметом оскарження, відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі, Статутами Збройних Сил України тощо. Частиною 4 ст. 2 цього Закону визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншим законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Указом Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і обороні України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану з 5 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжений до 25.04.2022. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб. За приписами п. 2 Указу Президента України №64/2022 Про ведення воєнного стану в Україні військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Зазначає, що в умовах правового режиму воєнного стану Адміністрація Державної прикордонної служби України, керуючись вимогами чинного законодавства, видає накази по особовому складу виходячи з оперативної обстановки та в межах наділених повноважень, компетенції здійснює переміщення особового складу з метою доцільного його використання і більш ефективного виконання поставлених завдань. Вказує, що 09.05.2022 з метою укомплектування сектору контррозвідувальної діяльності безпеки «Захід» військовослужбовцями з відповідним досвідом оперативно-службової діяльності управління внутрішньої та власної безпеки Адміністрації Державної прикордонної служби України звернулось до управління кадрового менеджменту Адміністрації Державної прикордонної служби України про призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонного загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки «Захід» Адміністрації Державної прикордонної служби України, за наслідком чого було прийнято відповідний наказ. Зазначає, що призначення позивача на посаду слугувала службова необхідність. Переліком посад військовослужбовців Державної прикордонної служби, що підлягають заміщенню особами офіцерського складу, та граничних військових звань за цими посадами, затвердженим наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.09.2012 № 770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2012 за № 1757/22069 та штатом Головного відділу внутрішньої та власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України передбачені наступні граничні військові звання: заступник начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки полковник; старший офіцер сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонного загону підполковник. Таким чином, на думку відповідача, посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки.

27.06.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 43674). У ній представником позивача зазначається, що у відповідності до п. 305 Положення в особливий період військовослужбовці проходять військову службу в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби в особливий період. Згідно із абз.2 п. 310 Положення призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців. Зазначає, що згідно із п.94 Положення посада вважається нижчою, якщо штатом за цією посадою передбачено нижче граничне військове звання, а в разі рівних граничних військових звань - менший тарифний розряд (посадовий оклад).

Крім того, 08.07.2022 від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №46927) про те, що посада старшого офіцера сектору є на два ступені нижчою від посади заступника начальника відділу.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС полковника ОСОБА_1 призначено старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонного загону, звільнивши з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки цього ж Головного відділу, згідно з абзацом другим пункту 310 Положення.

Вважаючи протиправними даний наказ в частині призначення ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період (далі Положення №1115/2009).

Указом Президента України №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і обороні України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено введення в Україні воєнного стану з 5 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 частково змінено ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022, воєнний стан продовжений до 25.04.2022.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 частково замінено ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX) та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 2505.2022 строком на 90 діб.

У відповідності до п. 305 Положення №1115/2009 в особливий період військовослужбовці проходять військову службу в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби в особливий період.

Відповідно до п. 309 Положення №1115/2009 атестація військовослужбовців в особливий період не проводиться. Для призначення військовослужбовців на вищі посади, нагородження чи присвоєння їм чергових військових звань складаються службові характеристики, що додаються до відповідного подання.

Згідно із абз.2 п. 310 Положення №1115/2009 призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більше ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців.

Як встановлено судом, та підтверджується відповідачем з метою укомплектування сектору контррозвідувальної діяльності безпеки «Захід» військовослужбовцями з відповідним досвідом оперативно-службової діяльності, управління внутрішньої та власної безпеки Адміністрації Державної прикордонної служби України звернулось до управління кадрового менеджменту Адміністрації Державної прикордонної служби України про призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонного загону Головного відділу власної та внутрішньої безпеки «Захід» Адміністрації Державної прикордонної служби України, за наслідком чого було прийнято відповідний наказ, з яким не погодився позивач.

Згідно із п. 88 Положення №1115/2009 військовослужбовці призначаються на посади, звільняються з посад та зараховуються у розпорядження прямими начальниками, яким надано право видавати накази по особовому складу відповідно до номенклатури посад, що затверджується наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Номенклатура посад Державної прикордонної служби України визначена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2018 № 169 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Державної прикордонної служби України», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.03.2018 за № 318/31770.

Даним наказом затверджено Схему тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України.

Розділом ІІІ Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України визначена номенклатура посад Головного відділу внутрішньої і власної безпеки.

Як вбачається із Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України, посаді заступника начальника відділу, центру відповідає тарифний розряд 42. Посаді старшого офіцера сектору відповідає тарифний розряд 28.

Між вказаними посадами у Схемі тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України передбачено тарифний розряд 31, якому відповідає посада начальника сектору.

Враховуючи наявність у Схемі тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України проміжної посади із тарифним розрядом 31, посада заступника начальника відділу, є на два ступні нижчою від посади старшого офіцера сектору.

Згідно висновків відповідача, посада старшого офіцера сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки є на один ступінь нижчою за посаду заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки, оскільки даним посадам відповідають граничні військові звання полковник та підполковник відповідно.

Надавши правову оцінку вказаним висновкам, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 94 Положення №1115/2009 посада вважається нижчою, якщо штатом за цією посадою передбачено нижче граничне військове звання, а в разі рівних граничних військових звань - менший тарифний розряд (посадовий оклад).

З цього слідує, що посада старшого офіцера сектору (тарифний розряд 28) на яку призначено позивача, є на два ступені нижчою за посаду заступника начальника відділу (тарифний розряд 42), та на один ступінь нижчою за посаду начальника сектору (тарифний розряд 31). При цьому, у випадку рівного граничного військового звання з проміжною посадою начальника сектора (тарифний розряд 31) для порівняння посад згідно вимог Положення застосовується саме тарифний розряд.

У відповідності до абз. 2, 3 п. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду.

У разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Аналізуючи відповідність обставин справи та дій державних органів відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога більш послідовний спосіб. Також Європейський суд з прав людини зазначив, що повноваження державних органів з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, які не обмежено жодними часовими рамками, мають суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд нагадує, що обов`язок доведення правомірності спірних рішень, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, ст. 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення про призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому приходить до висновку про протиправність наказу Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022 № 482-ОС в частині призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки, та, відповідно, про наявність підстав для його скасування.

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Щодо судового збору, то суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 14.05.2022р. № 482-ОС в частині призначення полковника ОСОБА_1 старшим офіцером сектору контррозвідувальної діяльності та власної безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по 7 прикордонному загону та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки Головного відділу внутрішньої і власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу контррозвідувальної діяльності та забезпечення власної безпеки Головного відділу внутрішньої і власної безпеки «Захід» Державної прикордонної служби України.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.07.2022.

Суддя Потабенко В.А.