Справа № 420/15576/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15576/21
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної митної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної митної служби України про відмову у реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності торгової марки «OLIMP» у митному реєстрі №08-3/16-02/14/6299 від 23.06.2021 року;

- зобов`язання відповідача зареєструвати об`єкт права інтелектуальної власності торгову марку «OLIMP» у митному реєстрі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником торгової марки «OLIMP», про що свідчить свідоцтво на знак для товарів і послуг та ця торгова марка зареєстрована для одного товару оливкова олія харчова. Також позивач вказував, що в квітні 2021 року він звернувся до Державної митної служби України із заявою про сприяння захисту належних позивачу прав на об`єкт права інтелектуальної власності торгову марку «OLIMP», однак відповідач протиправно відмовив у реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності в митному реєстрі з посиланням на попередню заяву позивача та її недоліки. Позивач вважав безпідставними посилання відповідача на відсутність на зображеннях штрих-кодів, оскільки їх нанесення на продукцію є добровільним. Також вказував позивач і на те, що посилання відповідача на дані ресурсу «Facebook» із фотографічними зображеннями банки оливкової олії «OLIMP» з наявним штрих-кодом країни виробництва Греція є безпідставним, та така інформація є недостовірною. А посилання при розгляді заяви позивача на результати розгляду попередньої заяви та порівняння їх змісту не передбачено нормами законодавства, як і перевірка інформації за даними інтернет-ресурсів. На думку позивача відповідачем під час розгляду його заяви не вчинено жодних дій, зокрема, з направлення запитів з метою перевірки інформації, викладеної в заяві. Щодо тверджень відповідача про недостовірність відомостей про експортера продукції ТОВ «ГЛГ», позивач зазначав, що доказів такої перевірки не надано та це підприємство має намір експортувати продукцію «OLIMP». Враховуючи зазначені обставини, позивач вважав оскаржуване рішення протиправним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнане протиправним та скасоване рішення Державної митної служби України про відмову у реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності торгової марки OLIMP у митному реєстрі №08-3/16-02/14/6299 від 23.06.2021 року.

Зобов`язано Державну митну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 року про сприяння захисту належних правовласнику майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Державна митна служба України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції виявленої Держмитслужбою недостовірної інформації, що міститься у заяві про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі.

Також, апелянт посилається на те, що саме заявник відповідає за надання ним недостовірної інформації у заяві та доданих до неї документах, у тому числі тих, які надані у відповідь на запит СП Держмитслужби.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач, послався на правомірність оскаржуваного судового рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач є власником торгової марки «OLIMP» для одного товару 29 класу міжнародної класифікації товарів і послуг оливкової олії харчової, про що йому видане свідоцтво на знак для товарів та послуг №250272 від 26 листопада 2018 року.

Представником позивача за довіреністю ОСОБА_2 27 квітня 2021 року направлена до Державної митної служби України заява про сприяння захисту належних правовласнику майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності торгівельну марку «OLIMP» з метою надати належний захист продукції ТОВ «ГОЛД ЛАЙН ГРУП», яке використовує цю торгову марку на своїй продукції (оливковій олії першого холодного віджиму) відповідно до умов ліцензійного договору №27-11/18 від 27 листопада 2018 року.

За результатами розгляду зазначеної заяви, зареєстрованої за вхідним номером №10987/14 від 11.05.2021 року, Державною митною службою України відмовлено у реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності у митному реєстрі рішенням від 23.06.2021 року №08-3/16-02/14/6299.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало те, що заява про сприяння захисту належних правовласнику майнових прав на торгову марку «OLIMP» за свідоцтвом № НОМЕР_1 вже неодноразово надходила до митних органів (остання заява від 27.01.2021 року надійшла 28.01.2021 року та зареєстрована за вхідним номером 2010/14) та Державною митною службою України виявлена недостовірна інформація про склад продукту, що наведений на наклейках тари, про виробника оливкової олії ТОВ «ГОЛД ЛАЙН ГРУП» та її експортера. Відповідачем зазначено, що заява від 27 квітня 2021 року за своїм змістом повністю ідентична заяві від 27.01.2021 року.

При цьому, фотографічні зображення банок та пляшок містили наклейки білого кольору з інформацією про склад продукту, його виробника, харчову цінність, термін та температуру зберігання, однак такі наклейки не містять штрих-кодів ЕАN-13, які були присутні на наклейках на тарі, зображення яких надані разом з заявою від 27.01.2021 року, а тому зображення з останньою заявою не дозволяють ідентифікувати товар та його виробника за допомогою системи «GS1».

У матеріалах до заяви від 27.04.2021 року міститься фото продукції із зображенням марки за свідоцтвом № НОМЕР_1 та адреси компанії «ГОЛД ЛАЙН ГРУП» на ресурсі Facebook, під час огляду сторінки в мережі Інтернет виявлено фотографію ідентичну поданій позивачем, з штрих-кодом, перші три цифри якого вказують на країну виробництва товару Грецька Республіка, тобто інформація про виробника товару є недостовірною.

Про невідповідність виробника товару також було зазначено в попередній відмові позивачу у задоволенні його заяви.

Крім того, відповідач зазначив, що в заяві вказано про експортера олії - ТОВ «ГОЛД ЛАЙН ГРУП», однак це підприємство не здійснює експортні операції з товаром за кодом УКТЗЕД 1509 10 20 00 (харчова олія екстра-класу).

Таким чином, враховуючи виявлену недостовірну інформацію в заяві позивача, відповідач на підставі п. 30 розділу ІІ «Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону» відмовив в реєстрації об`єкта ПІВ у митному реєстрі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не провів належну оцінку та перевірку всіх даних, зазначених в заяві, не направив запити, а ні позивачу, а ні іншим органам, підприємствам, установам, організаціям, для перевірки тих даних, які зазначені позивачем в заяві. Також, суд першої інстанції встановив, що відповідачем не обґрунтовано належним чином оскаржуване рішення з посиланням на конкретну інформацію та документи (їх зміст, періоди, за які вона отримана, тощо), які підтверджують недостовірність даних, зазначених у заяві.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 420, 494 Цивільного кодексу України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 397, ч. 1-6 ст. 398 Митного кодексу України митний контроль і митне оформлення товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, та ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України, здійснюються в загальному порядку з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, веде митний реєстр об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, на підставі заяв правовласників.

Правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об`єкт права інтелектуальної власності, має право безоплатно подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, заяву про сприяння захисту належних йому майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності з метою реєстрації такого об`єкта у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Порядок реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, включаючи форму заяви, перелік інформації та документів, які додаються до заяви, порядок подання і розгляду заяви, внесення інформації до зазначеного реєстру та його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Інформація про об`єкти права інтелектуальної власності, зареєстровані в митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, доводиться до митних органів через єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів. Для забезпечення ідентифікації товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності, митні органи можуть використовувати додаткові інформаційні ресурси в межах, що не суперечать законодавству.

Після реєстрації об`єкта права інтелектуальної власності в митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, митні органи застосовують заходи щодо сприяння захисту прав інтелектуальної власності на підставі даних такого реєстру.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, забезпечує оприлюднення інформації щодо об`єктів права інтелектуальної власності, зареєстрованих у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, на своєму офіційному сайті.

Відповідно до п. 3, 4, 6, 7, 8 Розділу І, п. 1, 2, 10, 11, 13, 17, 30 Розділу ІІ Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2021 року №648, правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об`єкт ПІВ, має право безоплатно подати до Держмитслужби заяву про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі.

Заява про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі може бути подана з метою реєстрації у митному реєстрі таких об`єктів ПІВ як об`єкти авторського права і суміжних прав, винаходи, промислові зразки, торговельні марки, географічні зазначення, сорти рослин, компонування напівпровідникових виробів.

Реєстрація об`єктів ПІВ у митному реєстрі та ведення митного реєстру передбачає: реєстрацію заяви та її розгляд; реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі шляхом внесення до митного реєстру наданої інформації та документів; надання відмови в реєстрації об`єкта ПІВ у митному реєстрі; оприлюднення інформації щодо об`єктів ПІВ, зареєстрованих у митному реєстрі, тощо.

Реєстрація об`єктів ПІВ у митному реєстрі здійснюється на підставі інформації та документів, які надає заявник до СП Держмитслужби. Заявник відповідає за надання ним недостовірної інформації у заяві та доданих до неї документах, у тому числі тих, які надані у відповідь на запит СП Держмитслужби.

Для реєстрації об`єкта ПІВ у митному реєстрі заявник подає до Держмитслужби заяву про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі у паперовій формі або у вигляді сканованої копії засобами електронного зв`язку або в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

До заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі додаються такі документи: копія документа, який підтверджує реєстрацію в Україні ПІВ; належним чином оформлена довіреність або її завірена копія у разі, коли заявником є уповноважений правовласником представник, який подає таку заяву від імені правовласника; опис об`єкта ПІВ, опис та фотографічне зображення кожного окремого виду оригінальних товарів, що містять такий об`єкт ПІВ та щодо яких подана заява про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, для цілей ідентифікації митними органами товарів, що містять такий об`єкт ПІВ; опис методу ідентифікації наявності об`єкта ПІВ у кожному окремому товарі, щодо якого подана заява про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі,- у разі якщо для реєстрації у митному реєстрі подається винахід, промисловий зразок, сорт рослин або компонування напівпровідникових виробів; фотографічне зображення товарів, що підозрюються у порушенні ПІВ, контрафактних, піратських товарів тощо (за наявності).

Після реєстрації заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі СП Держмитслужби здійснює її розгляд, що передбачає: перевірку наявності у заявника правових підстав для подання заяви та необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов`язаних із захистом майнових прав на об`єкт ПІВ; перевірку дотримання порядку заповнення граф заяви, наявності документів, подання яких передбачено пунктом 2 цього розділу; перевірку наявності всіх примірників заяви, електронних (сканованих) копій такої заяви та доданих до неї документів; перевірку інформації, зазначеної у заяві та/або поданих документах, у тому числі з використанням міжнародних та національних відкритих баз даних та інформаційних ресурсів Держмитслужби; перевірку наявності характерних (типових) ознак товарів, які можуть бути ідентифіковані митними органами під час митного контролю і митного оформлення товарів; оцінку можливості ідентифікації об`єкта ПІВ у товарі посадовою особою митного органу методами, запропонованими заявником, під час митного контролю і митного оформлення товарів.

У разі виникнення сумнівів щодо дійсності документа, який подається разом із заявою про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, чи достовірності відомостей, що в ньому містяться, СП Держмитслужби може звернутися до органу, підприємства, установи, організації, що видав такий документ, із запитом про проведення його перевірки або надання додаткових відомостей.

У разі якщо після реєстрації заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі встановлено, що до неї не додано всіх документів, передбачених пунктом 2 цього розділу, та/або зазначено неповну інформацію у відповідних графах такої заяви, та/або є зауваження до доданих документів, СП Держмитслужби надсилає заявнику запит із зазначенням документів та/або інформації, які необхідно надати, відкоригувати або доповнити.

За результатами розгляду заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, доданих до неї документів, а також документів та/або інформації, наданих заявником у відповідь на запит СП Держмитслужби: здійснюється реєстрація об`єкта ПІВ у митному реєстрі або надається відмова в реєстрації об`єкта ПІВ у митному реєстрі.

Відмова в реєстрації об`єкта ПІВ у митному реєстрі надається у разі:

- відсутності у правовласника правових підстав для подання заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі та/або необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов`язаних із захистом майнових прав на об`єкт ПІВ;

- недотримання форми заяви про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі; виявлення СП Держмитслужби недостовірної та/або неповної інформації та/або невідповідності інформації, що міститься у заяві про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, доданих до неї документах, у тому числі інформації та/або документів, наданих у відповідь на запит СП Держмитслужби;

- ненадання документів та/або інформації, подання яких передбачено пунктом 2 цього розділу, у тому числі у відповідь на запит СП Держмитслужби; неможливості ідентифікації наявності об`єкта ПІВ у товарі посадовою особою митного органу методами, запропонованими заявником, під час митного контролю і митного оформлення товарів;

- відсутності характерних (типових) ознак оригінальних товарів, які можуть бути ідентифіковані митними органами під час митного контролю і митного оформлення товарів; невідповідності товарів, які містять торговельну марку та щодо яких подано заяву про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, класам товарів згідно з Міжнародною класифікацією товарів і послуг, зазначених в охоронному документі на таку торговельну марку, - у разі подання такої заяви про реєстрацію торговельної марки у митному реєстрі, тощо.

Так, з рішення Державної митної служби України №08-3/16-02/14/6299 від 23.06.2021 року (а.с. 56-58) вбачається, що заява позивача від 27 квітня 2021 року розглянута з врахуванням подання ним попередніх заяв та фактично шляхом порівняння тих документів, які подавалися з попередньою заявою з тими документами, які надані з заявою від 27 квітня 2021 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що жодною нормою Митного кодексу України, Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, або іншого законодавства України не передбачено таких дій митного органу, оскільки кожна заява про реєстрацію у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності має розглядатися окремо, митні органи мають перевірити зміст заяви, документи, які додані до цієї заяви та прийняти рішення за тою заявою, яка надійшла на розгляд.

Реєстрація об`єктів ПІВ у митному реєстрі здійснюється на підставі інформації та документів, які надає заявник та заявник відповідає за достовірність даних зазначених в заяві та доданих до заяви документів.

Відповідно до Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2021 року №648, митний орган проводить перевірку інформації, зазначеної у заяві та/або поданих документах, у тому числі з використанням міжнародних та національних відкритих баз даних та інформаційних ресурсів Держмитслужби, а у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документа, який подається разом із заявою про реєстрацію об`єкта ПІВ у митному реєстрі, чи достовірності відомостей, що в ньому містяться, СП Держмитслужби може звернутися до органу, підприємства, установи, організації, що видав такий документ, із запитом про проведення його перевірки або надання додаткових відомостей.

Також, в разі, якщо до заяви не додано всіх документів та/або зазначено неповну інформацію у відповідних графах такої заяви, та/або є зауваження до доданих документів, СП Держмитслужби надсилає заявнику запит із зазначенням документів та/або інформації, які необхідно надати, відкоригувати або доповнити.

Тобто, митний орган наділений повноваженнями звернення до заявника та інших органів, підприємств, установ, організацій, використання баз даних, тощо та ненадання документів та/або інформації, в тому числі заявником у відповідь на запит, є підставою для відмови в реєстрації об`єкта ПІВ.

Оскаржуване рішення вважається необґрунтованим, оскільки в ньому відсутні дані про те, які бази даних використані при розгляді заяви позивача не має посилання на інформацію, яка використана митним органом при прийнятті оскаржуваного рішення, зокрема, період, за який досліджено не здійснення експортних операцій ТОВ «ГОЛД ЛАЙН ГРУП», дати перевірки даних на сайтах цієї компанії, тощо.

Державною митною службою України зазначається про не підтвердження інформації щодо експортера, виробника товару, складу товару, тощо, однак апелянт не скористався своїм правом на направлення запитів та отримання інформації від заявника або інших органів, підприємств, установ, організацій, зокрема, щодо надання підтвердження виробництва товарів, експорту та інших даних.

Отже, апелянт прийняв рішення виходячи з розбіжностей в даних заяви від 27 квітня 2021 року з даними попередніх заяв, без надання оцінки документам, що надані разом із заявою.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган без належної перевірки та не здійснення всіх можливих заходів для перевірки інформації, викладеної в заяві зроблені безпідставні висновки про недостовірність даних, викладених в заяві, а тому оскаржуване рішення прийнято не у спосіб, що передбачений законодавством України, без використання апелянтом всіх повноважень для прийняття законного та обґрунтованого рішення, внаслідок чого таке рішення не відповідає вимогам добросовісності, розсудливості, пропорційності.

Більш того, у справі, що розглядається, наявні докази, що позивач отримав свідоцтво на знак для товарів та послуг №250272 від 26 листопада 2018 року, відповідно до якого позивач є власником торгової марки «OLIMP» для товару 29 класу міжнародної класифікації товарів і послуг оливкової олії харчової, позивач також є автором і власником промислового зразка етикетки «OLIMP», що підтверджується патентом на промисловий зразок №35441 від 25 вересня 2017 року, тобто, має право на захист об`єкту ПІВ, в тому числі, шляхом внесення даних до митного реєстру.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає обставин, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням викладеної позиції суду. Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, в даному випадку, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 року про сприяння захисту належних правовласнику майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності та прийняти по ній відповідне рішення з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 19, Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 293, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 420/15576/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.07.2022 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.