Справа № 705/2585/22
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2585/22
2-а/705/96/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі судового засідання Прокопенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про те, що 17.03.2022 року начальником Київської митниці Сілюком С., було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил та винесено постанову від 17 березня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України з накладенням на його адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

Вказану постанову вважає необґрунтованою, винесеною з порушення чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають фактичним обставинам, а розгляд справи посадовою особою митниці є неповним та необ`єктивним.

При винесенні постанови начальник Київської митниці виходив з того, що 01.11.2021 року у відділі митного оформлення №1 митного посту «Київ-центральний» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА № UA100140/2021/373685 громадянином ОСОБА_2 , на підставі ЗУ від 15.04.2021 №1403ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», оформлено транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України 24.02.2021 року громадянином ОСОБА_1 в режимі тимчасового ввезення терміном до 60 днів через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці.

Таким чином, митний орган зазначає, що позивачем, в порушення вимог ч. 5 ст. 380 МК України, автомобіль AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , який в митному режимі «транзит» ввезено на митну територію України, було передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення, без дозволу митного органу.

Відповідачем, розгляд матеріалів про притягнення його до відповідальності, було проведено у порушення вимог ст. 526 МК України, а саме без його повідомлення та участі. Розгляд справи відбувався 17 березня 2022 року в місті Києві і, навіть, як би він і знав про дату та час розгляду справи, можливості приїхати в місто Київ він не мав, оскільки в той час були активні військові дії в м. Києві та до міста нікого не пускали. Отже, фізично він не мав можливості бути присутнім під час розгляду справи.

Вказує, що у передбачений митним законодавством строк, він не зміг вивезти цей транспортний засіб за межі митної території України. Транспортний засіб не вилучався та залишався у його розпорядженні. Жодних правочинів щодо цього транспортного засобу, а саме договору дарування ним не укладалося.

Протокол було складено у його відсутність, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати пояснення. У оскаржуваній постанові не повністю зазначені його дані, а саме не вказано його по батькові, дати народження та паспортних даних, також не зазначено місце, дату, час та обставини вчинення правопорушення. Не вказано чи це було купівлі-продаж, оренда, позика, дарування транспортного засобу тощо, особу, якій був переданий транспортний засіб та докази, якими підтверджується вчинення ним правопорушення.

Оскільки про існування оскаржуваної постанови йому відомо не було, у зв`язку з тим, що він не викликався для розгляду справи, не був присутнім при її розгляді та не отримував рекомендованим листом копію постанови, строк звернення до суду ним пропущено. Вважає, що строк оскарження постанови ним пропущено з об`єктивних причин. Так, випадково 09.07.2022 року він побачив конверт, що лежав на землі поруч з його будинком, направлений не рекомендованим повідомленням, і у якому і була копія оскаржуваної постанови. Тільки ознайомившись із нею та дізнавшись про її існування, він одразу звернувся до суду з цим позовом.

Просить суд поновити строк оскарження постанови.

Постанову у справі про порушення митних правил № 0721/10000/22 від 17 березня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн., скасувати, а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Київської митниці в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив, у якому просять суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 01.11.2021 у відділі митного оформлення № 1 митного посту «Київ-центральний» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА UА100140/2021/373685 громадянином ОСОБА_2 , було оформлено транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 . Згідно електронної бази даних АСМО «Інспектор» вказаний транспортний засіб ввезений на митну територію України 24.02.2021 громадянином ОСОБА_3 , в режимі тимчасового ввезення терміном до 60 днів через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці. У відповідності до ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну для їх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та отримання доходів, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі АСМО «Інспектор», факт вивезення транспортного засобу AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 відсутній. Громадянин ОСОБА_1 передав вищевказаний транспортний засіб на митній території України іншій особі, а тому у його діях вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України.

Позивач у своєму позові зазначає, що він не був своєчасно повідомлений про складання протоколу про порушення митних правил та про дату та час розгляду справи по суті, який відбувся 17.03.2022 року. Із зазначеним не погоджуються, оскільки 11.02.2022 року Київською митницею був складений протокол про порушення митних правил № 0721/10000/22 у відношенні громадянина України ОСОБА_1 без присутності громадянина відповідно до п. 9 ст. 494 МК України, примірник якого був направлений листом № 7.8-6/28.6/10/6071 від 16.02.2022 за наявною у митниці адресою ОСОБА_1 . Вважають, що він мав можливість та час для ознайомлення із протоколом, надання пояснень тощо. Заяви щодо перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 на Київську митницю не надходило. Також, на їх думку, є доведеною вина останнього у вчиненні митного порушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, а саме передача транспортного засобу особистого користування, поміщеного у митний режим тимчасового ввезення, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.

Зазначають, що постанова Київської митниці від 17.03.2022 року у справі про порушення митних правил № 0721/10000/22 є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а підстави для її скасування відсутні.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання адміністративного позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач у позовній заяві та поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду, стверджував, що про оскаржувану постанову дізнався 09.07.2022 року випадково, побачивши конверт на землі поблизу свого будинку. У вказаному конверті була копія постанови, яка направлялася на його адресу простим листом, а не рекомендованим, як того вимагає законодавство. Оскільки жодних повідомлень про розгляд цих матеріалів він не отримував, постанову було винесено у його відсутність, тому він не міг надати будь-яких доказів або іншим шляхом захисти свої права та вплинути на результат винесеного рішення.

Враховуючи наведене, суд визнає поважними причин пропуску позивачем строку на оскарження даної постанови у справі про порушення митних правил, а тому вважає за необхідне поновити останньому строк звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 530 Митного кодексу України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно з приписами ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що начальником Київської митниці Сілюк С. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил № 0721/10000/22, розпочатої 11.02.2022 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_3 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та встановлено, що 01.11.2021 у відділі митного оформлення № 1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ 40 АА № UA100140/2021/373685 ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», оформлено транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 . Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ,, ввезений на митну територію України 24.02.2021 громадянином ОСОБА_3 , в режимі тимчасового ввезення терміном до 60 днів через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці. Перевіркою інформації з використанням бази даних АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб особистого користування марки AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України громадянином ОСОБА_3 , з митної території України у строк, встановлений ч. 1 ст. 380 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався. Таким чином, громадянин ОСОБА_4 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , поміщений у митний режим тимчасове ввезення, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила цей транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим тимчасове ввезення, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлений належним чином. При прийнятті рішення обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність громадянина ОСОБА_5 не встановлено та притягнуто останнього до відповідальності у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

У примітках вказаної постанови відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання постанови, а також не вказана інформація про дату направлення постанови особі, яку притягнуто до відповідальності.

Відповідачем також, як додаток до відзиву, на адресу суду направлено копію супровідного листа від 16.02.2022, у якому вказується, що ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , направлено копію протоколу про порушення митних правил. При цьому, із вказаного листа незрозуміло яким числом та за яким номером складено зазначений протокол, а також відсутня інформація про час та місце розгляду справи і підтвердження отримання ОСОБА_3 копії протоколу.

Водночас, з оскаржуваної постанови незрозуміло яким чином транспортний засіб було передано ОСОБА_3 іншій особі, а саме ОСОБА_2 і що саме останній придбав (уклав договір купівлі-продажу, чи іншим чином) транспортний засіб AUDI A4, VIN № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 .

Отже, відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 ст. 526 МК України визначено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, судом встановлено, що копія протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України дійсно направлялася на адресу позивача, але підтвердження, що останнім вона отримана відповідачем не надано. Разом з тим у справі відсутнє будь-яке підтвердження про належне вручення або про направлення на адресу позивача копії постанови.

Згідно ч.1 ст.494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил (ч.6 ст.494 МК України).

Згідно ч.9 ст.494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним (ч.10 ст. 494 МК України).

Відповідач посилається на те, що позивача про час та місце розгляду повідомлено листом про направлення протоколу про порушення митних правил.

Разом із тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час розгляду справи у Київській митниці були наявні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності, без належного її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, тобто, з порушенням вимог, встановлених ст.526 Митного кодексу України. Внаслідок цього, позивача було позбавлено можливості реалізувати свої права визначені ст.498 Митного кодексу України, зокрема позивача позбавлено можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката, а також порушено принципи змагальності та повноти розгляду справи.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Вищезазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.06.2018 №806/2554/16, від 29.03.2019 по справі №502/1664/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

В постанові від 03.04.2018 року у справі №156/404/17 Верховний Суд висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійної підстави для скасування постанови митного органу. Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що при винесенні постанова у справі про порушення митних правил щодо позивача ОСОБА_1 відповідачем допущені процедурні порушення при розгляді справи, оскільки позивач належним чином не був повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, внаслідок чого був позбавлений можливості реалізувати свої права визначені ст. 498 Митного кодексу України, а також не був повідомлений про прийняте рішення, копія якого не була вручена позивачу та не була направлена на його адресу, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування п.2 ч.3 ст.286 КАС України та задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене інші доводи позивача для скасування постанови судом не розглядаються, оскільки вони є похідними від процесуальних рішень посадової особи, щодо встановлення обставин справи в ході її розгляду, який проведено з порушеннями процесуального порядку, що у свою чергу слугує підставою для скасування постанови.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби слід стягнути на користь позивача, понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11.07.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поновити позивачу ОСОБА_6 строк на звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про порушення митних правил.

Постанову у справі про порушення митних правил № 0721/10000/22 від 17 березня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34000,00 грн., скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Справу про порушення митних правил № 0721/10000/22 надіслати до Київської митниці Держмитслужби на новий розгляд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Державної митної служби (код ЄДРПОУ ВП: 43997555) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Р. В. Піньковський