Справа № 200/19297/21
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року Справа№200/19297/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про

визнання протиправним та скасування рішення від 16 серпня 2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 та ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991;

зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку, з моменту першого звернення тобто з 20.02.2020, відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 та ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991, зарахувавши до пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта Гірник, яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді горно робочого підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення постанови КМУ №202 від 31.03.1994 на ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається те що, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідають вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірними, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 по справі № 200/747/21-а Головним управлінням ПФУ в Донецькій області було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії від 20.02.2020. Зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 25.11.1989 по 31.07.2002 як гірника підземного та з 03.12.2007 по 19.02.2020 як гірника підземного згідно з ч.1 та ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві Шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт. З урахуванням викладеного, страховий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 01 місяць 21 день, в тому числі пільговий стаж 20 років 05 місяців 11 днів, з них за ст. 14-25 06 років 18 днів, за ст. 14-20 11 років 07 місяців 23 дні, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 03 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за 11 років, що складає 02 роки 09 місяців. Вказали, що у позивача відсутній пільговий стаж 25 років на підземних роботах знову було винесено рішення про відмову в призначенні пенсід від 16.08.2021 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначили, що на підтвердження спірного періоду роботи, позивачем до заяви про призначення пенсії від 19.05.2020 було надано довідки для підтвердження пільгового характеру роботи: № 89 від 11.03.2020 про підземні спуски, № 90 від 11.03.2020, видані ОП «ВОК ЛШ ім. Максима Горького», видані підприємством яке тимчасово непідконтрольне українській владі. Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 04 січня 2022 відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 04 лютого 2022 року о 09:55 год.

Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року відкладено розгляд справи на 03 березня 2022 року о 10:05 год.

У зв`язку з бойовими діями в Донецькій області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, судове засідання по справі не відбулось, оскільки згідно повідомлення на сайті Донецького окружного адміністративного суду справу знято з розгляду.

Ухвалою суду від 03 червня 2022 року відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року призначено розгляд справи по суті; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України № НОМЕР_2 і картки фізичної особи - платника податків від 04.04.2007.

За наслідками розгляду заяви позивача від 20.02.2020 про призначення пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідачем прийнято рішення від 28.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Зазначено, що відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 26 років 01 місяць 21 день, пільговий стаж складає 20 років 05 місяців 11 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві ш. «Гірник» який дає право на пенсію згідно ч.2 ст.114 Закону №1058 так як шахта увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт та не займалась видобутком вугілля. Довідки надані до заяви від 19.05.2020 №88 від 11.03.2020, що підтверджує пільговий характер роботи. №89 від 11.03.2020 про підземні спуски, історичні довідки №90 від 11.03.2020 видані ОП «ВОК ЛШ ім.Максима Горького» підготовлені та видані органами фонду з території, які непідконтрольні українській владі і не підлягають реєстрації та виконанню відповідно до закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VІІ. Позивачу відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області від 28 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 200/3633/20-а скасовано рішення від 28.02.2020 про відмову в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.02.2020 про призначення пенсії відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Прийнято рішення № 2183 від 8 липня 2020 року про відмову в призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні відповідача вказано, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.10.1998 по 31.07.2002 на підприємстві ш. Гірник та період роботи який дає право на пенсію згідно ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві ш. Гірник, яка ввійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт та не займалась видобутком вугілля. Довідки надані до заяви по веб-порталу від 19.05.2020 ОСОБА_1 № 88 від 11.03.2020, що підтверджує пільговий характер роботи, №89 від 11.03.2020 про підземні спуски, історичної довідки № 90 від 11.03.2020 видані ОП ВОК ЛШ им. Максима Горького (мовою оригіналу) підготовлені та видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі і не підлягають реєстрації та виконанню відповідно Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 1207-VІІІ. За таких обставин було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років у підземних умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 у справі №200/747/21-а визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області № 2183 від 8 липня 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії № 1116 від 20.02.2020 року, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 як гірника підземного і з 03.12.2007 по 19.02.2020 як гірника підземного згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

16 серпня 2021 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 по справі № 200/747/21-а відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.02.2020 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 25.11.1989 по 31.07.2002 як гірника підземного та з 03.12.2007 по 19.02.2020 як гірника підземного згідно з ч.1 та ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві Шахта «Гірник», яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт. Зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 01 місяць 21 день, в тому числі пільговий стаж 20 років 05 місяців 11 днів, з них за ст. 14-25 06 років 18 днів, за ст. 14-20 11 років 07 місяців 23 дні, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 03 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за 11 років, що складає 02 роки 09 місяців.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 позивач:

21.10.1998 прийнятий гірничим робітником 3 розряду на дільницю підготовчих робіт №5 шахти «Гірник» (наказ 205к від 23.10.1998);

30.03.2007 звільнений в зв`язку з ліквідацією шахти «Гірник» п.1 ч.40 КЗпП України (наказ 33к від 30.03.2007).

Період роботи позивача з 21.10.1998 по 30.03.2007 на шахті «Гірник» підтверджується інформацією, яка міститься в довідках від 11.03.2020 №№80, 81, 88, 89, 90.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу міститься сплата сум заробітку для нарахування пенсії за робітника ОСОБА_1 за 2002-2003 Селидівською дирекцією з ліквідації шахт Української державної компанії з реструктуризації вугільної промисловості «Укрвуглереструктуризація» () та за 2004-2007 Селидівською дирекцією з ліквідації шахт Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» ().

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч.2 ст.2 ст.114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. а ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 процентів середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

З практики Європейського суду вбачається наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Судом зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними у даному випадку, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення ( Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2021 року по справі № 360/3611/20 щодо розгляду зразкової справу за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, за апеляційною скаргою управління ПФУ на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 квітня 2021 року.

Також, така правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022 у справі №200/11128/21.

Що стосується вимоги позивача зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку, з моменту першого звернення тобто з 20.02.2020, суд зазначає наступне.

Рішенням відповідача від 28.02.2020 за наслідками розгляду заяви позивача від 20.02.2020, до пільгового стажу, зокрема, не зараховано періоди роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві ш. Гірник який дає право на пенсію згідно ч.2 ст.114 Закону №1058 так як шахта увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт та не займалась видобутком вугілля.

Позивач вперше звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнаня протиправним і скасування рішення від 28.02.2020 про відмову у призначенні пенсії з 20.02.2020; зобов`язання повторно розглянути заяву № 1116 від 20.02.2020 в частині зарахування до пільгового стажу періодe роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 в якості гірника підземного 3-го розряду, з 03.12.2007 по 19.02.2020 в якості гірника підземного 3-го розряду, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року у справі №200/3633/20 визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області від 28 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вдруге позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправним і скасування рішення № 2184 від 08.07.2020 про відмову у призначенні пенсії з 20.02.2020; зобов`язання повторно розглянути заяву № 1116 від 20.02.2020 в частині зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 як гірника підземного 3 розряду, з 03.12.2007 по 19.02.2020 як гірника підземного 3 розряду, згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 у справі №200/747/21 визнано протиправним і скасовано рішення Селидовського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області № 2183 від 8 липня 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії № 1116 від 20.02.2020 року, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи з 25.11.1998 по 31.07.2002 як гірника підземного і з 03.12.2007 по 19.02.2020 як гірника підземного згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач у першому та другому позові з вимогами про зобов`язання повторно розглянути заяву з зарахуванням до його пільгового стажу періоду роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 як гірника підземного згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до суду до часу розгляду справи №200/19297/21 не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач був обізнаний про порушення його права в частині незарахування періоду його роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві ш. Гірник, який дає право на пенсію згідно ч.2 ст.114 Закону №1058 з моменту прийняття відповідачем рішення від 28.02.2020 року, але до суду з такими позовними вимогами чомусь не звертався у першому та другому позові, а тому в задоволенні позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах саме з 20.02.2020 слід відмовити.

Тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 16.08.2021 про відмову в призначенні пенсії позивачу; зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення з зарахуванням періоду роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта Гірник, яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення постанови КМУ №202 від 31.03.1994 на ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. згідно квитанції від 04.10.2021року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями частини з статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір, з врахуванням часткового задоволення позову, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 16 серпня 2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 та ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991; зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку, з моменту першого звернення тобто з 20.02.2020, відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 та ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991, зарахувавши до пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення період роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта Гірник, яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді горно робочого підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення постанови КМУ №202 від 31.03.1994 на ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) від 16.08.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) призначити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення з зарахуванням періоду роботи з 01.08.2002 по 30.03.2007 на підприємстві шахта Гірник, яка увійшла до складу Селидівської дирекції з ліквідації шахт на посаді горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті, враховуючи положення постанови КМУ №202 від 31.03.1994 на ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) судовий збір у розмірі 454 грн. на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов