Справа № 750/3565/22
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3565/22
Провадження № 2-а/750/63/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю представника позивача Черненка Г.І.

представника відповідачів Сіндєєвої В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гордієнка Ярослава Сергійовича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гордієнка Ярослава Сергійовича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії БАБ № 593980 від 13 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП., згідно якої позивача, з урахуванням ст. 36 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не керував транспортним засобом, а просто знаходився в салоні автомобіля, про що неодноразово наголошував поліцейському, про те останній не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи та не надавши відповідної оцінки доказам, виніс оскаржувану постанову. Враховуючи викладене, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі та подала до суду відзив на позовну заяву, вважає, що позивач намагається ухилитися від відповідальності, у зв`язку із чим пред`явив даний позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.06.2022 серії БАБ № 593980 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП. за те, що 13 червня 2022 року о 13 год. 03 хв. в місті Чернігові по вул. Котляревського, 15, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ремнем безпеки, при цьому був позбавлений права керування, чим порушив вимоги п. 2.3.в) та п. 2.1.а) ПДР України. (а.с. 5 на звороті).

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, у відповідачів відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем правопорушення, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, представник позивача пояснив, що автомобілем керувала цивільна дружина позивача ОСОБА_2 , яку він просив допитати в якості свідка. ОСОБА_2 залишила машину, в якій сидів чоловік та його товариш, а сама з дитиною, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою, направилася до найближчого укриття.

Представник відповідачів у судовому засіданні пояснила, що позивач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності працівниками поліції та відносно нього виносилися постанови судом, у зв`язку із чим автомобіль позивача був одразу помічений поліцейським. Із відеозапису, зробленого за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського № 472994 видно, що в ході патрулювання екіпажем патрульної поліції були виявлені особи, котрі зберігали при собі наркотичні речовини. Під час поверхневої перевірки, одним із поліцейських був помічений автомобіль марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, помітивши екіпаж патрульної поліції почав втікати із місця стоянки. Поліцейський миттєво відреагував наздогнав та зупинив автомобіль. Після зупинки транспортного засобу, водія було проінформовано про причину зупинки з детальним її описом та пред`явлено вимогу надати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР. Під час перевірки документів, було встановлено особу водія. Ним виявився громадянин ОСОБА_1 , який почав стверджувати, що транспортний засіб стояв на місці, нікуди не рухався, а він взагалі не водій. Відеозаписами також підтверджується той факт, що водій не мав при собі посвідчення водія на транспортний засіб, особу було встановлено за паспортом серії НОМЕР_2 від 04.02.2000. Також було з`ясовано, що ОСОБА_1 взагалі був позбавлений права керування транспортним засобом.

Крім того, у відзиві на позовну заяву, представником відповідачів зазначено, що під час спілкування поліцейського з позивачем, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку, на що останній погодився. За результатом його огляду у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, згідно висновку лікаря-нарколога № 549 від 13.06.2022, було встановлено стан наркотичного сп`яніння, у звязку з чим, відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААД № 246340 від 13.06.2022, який на даний час знаходиться на розгляді в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 в) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.

У п. 2.4. а) ПДР вказано, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.1. а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні норми містяться у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», у якій зазначається, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/5335/21 від 29.09.2021, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які зазаконом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не є вичерпний.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка, згідно наданих нею пояснень, проживає з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, зазначила, що саме вона 13.06.2022 близько 13 год. керувала автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , їхавши з вул. П`ятницької на вул. Котляревського у м. Чернігові разом з донькою, її цивільним чоловіком та їх товаришем до спільних друзів, що живуть на цій вулиці. Почувши сигнал повітряної тривоги, вона припаркувала авто по вул. Котляревського, 15 та з дитиною побігла у найближче укриття, забравши з собою ключі від автомобіля. При цьому, автомобіля патрульної поліції вона не бачила, її цивільний чоловік сидів на задньому сидінні, а тому автомобілем не керував. Яким чином він опинився на сидінні водія, їй не відомо.

З оглянутого в судовому засіданні відео фіксаціі правопорушення, зафіксованого за допомогою нагрудної камери поліцейського, вбачається, що поліцейські здійснювали патрулювання по вул. Котляревського, 15 в м. Чернігові та спілкувалися з особами, які підозрювались у зберіганні при собі наркотичних речовин та проводили їх огляд. З відео видно, що обабіч дороги припаркований автомобіль жовтого кольору, марки ВАЗ 2106, а за ним патрульний автомобіль. Побачивши, що жовтий автомобіль від`їжджає, поліцейський миттєво відреагував, сів у службовий автомобіль та наздогнав жовтий автомобіль, який вже припаркувався. На водійському сидінні знаходився позивач, який не був пристебнутий пасками безпеки та пояснив, що не керував автомобілем, а лише сидів у ньому. При цьому, він не сказав поліцейському про те, що цим автомобілем нібито керувала його дружина. Також позивач не надав поліцейському документ про право керування автомобілем.

Таким чином, на думку суду, наявними доказами підтверджується факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень та спростовуються твердження позивача, про те, що нібито не він керував автомобілем, а транспортний засіб взагалі стояв на місці. Крім того, відеофіксація велась безперервно, що дає змогу відслідкувати той факт, що після зупинки поліцейським із авто не виходила жодна особа, а за кермом перебував саме позивач.

Отже, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок, у результаті розгляду справи, виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії БАБ №593980 від 13.06.2022 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП. з накладенням штрафу в розмірі 20400 грн.

Також, після отримання результату огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога № 549 від 13.06.2022, відносно ОСОБА_1 13.06.2022 був складений протокол серії ААД № 246340 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді в суді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, факт вчинення правопорушення доводиться належними та допустимими доказами, а тому постанова серії БАБ № 593980 від 13 червня 2022 року є законною та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Гордієнка Ярослава Сергійовича (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів), Управління патрульної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів,), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Федора Єрнста, 3, м. Київ, код ЄДРПОУ - 40108646) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова