Справа № 200/2870/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року Справа№200/2870/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Просив суд: 1) визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині не зарахування ОСОБА_1 в наказі від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» до календарної вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три часу участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; 2) зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та внести зміни до наказу від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» із зарахуванням йому до вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три місяці часу участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; 3) зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року під час проходження служби в органах внутрішніх справ брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Відповідачем листом від 10 грудня 2021 року № 106-АЗвх/125/05/26/01-2021 відмовив позивачу в оформленні та направленні документів щодо позивача до відповідного органу Пенсійного фонду України. Підставою для цього стало те, що в наказі про звільнення позивача зі служби в поліції до календарної вислуги років 923 роки 08 місяців 26 днів) відповідач не зарахував на пільгових умовах один місяць за три місяці період його участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 30 квітня 2018 року.

Отже, позивач вважає відмову в обчисленні вислуги років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», оформленні та подані необхідні документи до органів Пенсійного фонду України безпідставними та протиправними, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

17 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії. Представником відповідача зазначено, що наказ ГУ НП в м. Києві від 13 травня 2021 року № 584 видано в порядку та у спосіб визначений законодавством.

Крім того, відповідачем зазначено, що вимогами Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 року № 760 на уповноважені структурні підрозділи покладені зобов`язання визначені пунктом 1 Розділу ІІІ цієї Інструкції.

Отже, на думку відповідача, саме на позивача покладено обов`язок дотримання установленого порядку щодо вчасного звернення зі заявою установленого зразку про призначення пенсії та необхідними документами. При звільненні, позивач заяву про призначенні пенсії з необхідним переліком документів до Головного управління або уповноважених структурних підрозділів не подавав.

Також відповідачем зазначено, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду від 30.01.2007 року № 3-1.

Крім того, відповідачем зазначено, що для призначення пенсії за вислугою років позивач звернувся із заявою до відповідача, написаною у довільній формі у вересні 2021 року, через 3 місяці після звільнення зі служби, а отже фактично позивач просить визнати його право на отримання пенсії за минулий час у зв`язку із несвоєчасним зверненням із заявою про призначення пенсії, що передбачено ч. 3 ст. 50 Закону України № 2262-12.

Отже, не скориставшись установленим законодавством Порядком для призначення пенсії при звільненні зі служби в поліції, представник відповідача вказує на те, що позивач може реалізувати своє право через органи Пенсійного фонду України, а через недотримання позивачем установленого порядку, ГУ НП у м. Києві не може самостійно визначати порядок дій, що призведе до порушення частини 2 статті 19 Конституції України.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , учасник бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 на підставі наказу УМВС України в Донецькій області від 27.07.2001 року № 177 о/с, з 30 липня 2001 року зарахований на службу до Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області у слідчий підрозділ, в подальшому проходив службу у слідчих підрозділах Головного управління МВС України в Донецькій області.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.10.2015 року № 337 о/с звільнений у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пп. «З» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ). В період з 07.11.2015 року по 30.01.2019 року займав посаду старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Наказом ГУНП у м. Києві від 31.01.2019 року № 90 переведений до Головного управління Національної поліції у м. Києві.

В період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.02.2015 року № 33; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 року № 347; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 року № 348; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України від 30.04.2018 року № 120дск. (довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.08.2018 року вих. 4467/02/12-2018).

Загальний період участі позивача в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року, що складає 4 роки 0 місяців та 23 дні.

Отже, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, проходив службу в органах внутрішніх справ, після звільнення з якої проходив службу в поліції з якої наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві був звільнений відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно з наказом про звільнення станом на день звільнення позивача, стаж служби в поліції для виплати надбавки для вислуги років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції склав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчислюванні 31 рік 10 місяців 10 днів.

У серпні 2021 року позивач отримав витяг з наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві № 584 о/с від 13 травня 2021 року про звільнення з 14 травня 2021 року відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; витяг з послужного списку архівної справи; біографічну довідку з архівної справи.

03 вересня 2021 року позивач подав до відповідача заяву про призначення пенсії за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та надав документи, що визначені п. 7 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2017 року № 3-1.

Листом № 5829/125/05/26-2021 від 05 жовтня 2021 року Головне управління Національної поліції у м. Києві, відмовило позивачу в оформленні та поданні необхідних документів до органу Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю правових підстав задоволення заяви, обґрунтування не має права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність відповідної календарної вислуги. Стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчисленні складав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 31 рік 10 місяців 10 днів.

01 грудня 2021 року до Головного управління Національної поліції у м. Києві було подано адвокатський запит в інтересах позивача, з метою отримання належним чином оформленої відповіді на заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 03.09.2021 року.

На адвокатський запит позивач отримав лист Головного управління Національної поліції у м. Києві від 10 грудня 2021 року № 106-АЗвх/125/05/26/01-2021 про розгляд заяви і прийняте рішення про відмову в оформленні та поданні необхідних документів до органу Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю правових підстав задоволення заяви, обґрунтування не має права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки умовою для призначення пенсії за вислугу років, оскільки умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність відповідної календарної вислуги. Стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчисленні складав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 31 рік 10 місяців 10 днів.

Отже, фактично відповідач відмовив ОСОБА_1 в оформленні та направленні документів до відповідно органу Пенсійного фонду України.

Отже, спірними питання даної справи є правомірність дії посадових осіб Головного управління Національної поліції у м. Києві у не зарахуванні позивачу одного місяця за три місяці період його участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 30 квітня 2018 року та відмова у направленні документів для призначення пенсії ОСОБА_1 до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262), Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова № 393).

Закон № 2262 визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Обчислення вислуги років поліцейських здійснюється відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 393).

Відповідно до абз.1 п.1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Підпунктом «а» п. 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З вказаного Порядку слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби в органах внутрішніх справ для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічний висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.08.2018 року у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-ХІІ частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважала за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18.

При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 року у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, відмова відповідача у врахуванні позивачу до пільгового страхового стажу періоди участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно, оскільки позивач є особою визначеною пунктом 1 Порядку № 393, є неправомірною.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати Головного управління Національної поліції у м. Києві оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року, на уповноважений структурний підрозділ ГУНП покладено обов`язок оформлення усіх необхідних документів, подання про призначення пенсії (згідно додатку 2), і направлення заяви з такими документами до органу, що призначає пенсію.

Відтак, повноваження відповідача у спірних правовідносинах зводяться лише до перевірки документів (розрахунку стажу), підготовки подання та передачі заяви позивача з підготовленими документами до органу, що призначає пенсію.

Зі змісту пункту 12 вказаного Порядку також вбачається, що уповноважений структурний підрозділ ГУНП готує і подає до органу ПФУ своє подання щодо призначення пенсії. Отже, законодавством передбачено алгоритм дій уповноваженого структурного підрозділу ГУНП в частині підготовки і направлення документів, які стосуються призначення чи не призначення особі пенсії, з відображення своєї позиції у поданні, яке готує цей підрозділ.

Суд також вказує на те, що якщо відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу за вислугу років, він повинен був висловити свою позицію у поданні, яке зобов`язаний направити разом з заявою та іншими документами до органу пенсійного фонду.

Пунктом 14 вказаного Порядку передбачено, що розгляд питання про призначення пенсії та прийняття рішення з даного питання приймає орган, що призначає пенсії - тобто орган ПФУ, а не відповідач.

Пункт 17 Порядку регламентує, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними документами орган, що призначає пенсії, розглядає подані документи та приймає рішення.

Пункт 18 Порядку встановлює, що рішення щодо призначення пенсії оформляється розпорядження органу, що призначає пенсії, тобто ПФУ.

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що відповідачем всупереч зазначеним вище нормам законодавства, прийнято протиправне рішення про відсутність правових підстав для призначення пенсії позивачу, внаслідок чого мала місце протиправна бездіяльність, яка полягала у не скеруванні до органів ПФУ заяви останнього з відповідними документами для призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що судом встановлено протиправну бездіяльність відповідача, суд дійшов до висновку щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції у м. Києві оформити всі необхідні документи та подання про призначення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і направити вказані документи до органу пенсійного фонду та задоволення позовних вимог у цій частині.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Щодо строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на 28 липня 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінет Міністрів України, встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, рішення ухвалено 28 липня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) в частині не зарахування ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в наказі від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» до календарної вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три часу участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) обчислити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та внести зміни до наказу від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» із зарахуванням йому до вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три місяці часу участі в антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко