Справа № 707/1159/22
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 02.06.2022 року було винесено постанову серії ЕАО№5442200 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП зі сплатою штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вважає дану постанову незаконною, протиправною, а дії інспектора поліції неправомірними та вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували фактичні дані, на основі яких встановлено наявність адміністративного правопорушення.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО№5442200 від 02.06.2022р. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.06.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04.07.2022 року представник Департаменту патрульної поліції надійслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в діях позивача які мали місце 02.06.2022 року є склад адімінстративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейський розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Постанова серії ЕАО № 5442200 від 02.06.2022 року є обґрунтованою та законною. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою про накладення адміністративного стягнення про справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5442200 від 02.06.2022року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в сумі 425грн.

Відповідно до даної постанови, позивач 02.06.2022 року о 21 год. 02 хв. на а/д Р-10, 56 км, керуючи автомобілем марки «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.06.2022 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, визначені в пункті 2.1.

Також, вимоги ч.1 ст.126 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України №К800/9318/16 від 06.04.2016 р. Поліцейський має право перевіряти, керуючись положеннями ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про дорожній рух», наявність у водія поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не зважаючи на деякі застарілі положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо перевірки полісу лише при оформленні матеріалів ДТП та при складанні протоколу за порушення ПДР, який скасований згідно ст. 258 КУпАП при винесенні постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.З-5 ст.258 КУпАП).

Правомірність винесення інспектором постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.126 КУпАП також узгоджується з правовою позицією відносно подібних справ, викладеною в Постанові Верховного Суду від 25.09.2019р. по справі №127/19283/17 (провадження №К/9901/17925/18).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

В позовній заяві позивач посилається на відсутність факту порушення ним вимог п. 2.1 ПДР України, за порушення вимог яких ч. 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зазначаючи, що він після зупинки транспортного засобу та на вимогу представника відповідача надав йому всі запитувані ним документи. Обгрунтування вини позивача сформовано лише на одних даних візуального сприйняття працівниками поліції без надання доказів фото, відеофіксації.

Проте посилання позивача на недотримання вимог ст.283 КУпАП не є віоним, оскільки відсутність посилання в оскаржуваній постанові на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення було б підставою для скасування такої постанови лише за умов, що такий запис здійснив фіксацію самого правопорушення (правопорушення, предметом вчинення яких є безпосередньо транспортний засіб під керуванням водія: проїзд на забороняючий сигнал світлофора, правила зупинки/стоянки, обгін, порушення вимог дорожньої розмітки і т.і.). В даному ж випадку, правопорушенням є сама дія водія (коли він, знаючи, що у нього немає при собі полісу ОСЦПВ, сідає за кермо та керує транспортним засобом). У фото або відеофіксації такого правопорушення на технічний засіб немає необхідності і встановлюється поліцейським вже при спілкуванні з водієм. В таких випадках на відеозапис можливо зафіксувати лише спілкування з водієм-правопорушником та розгляд адміністративної справи відносно нього, що і було зроблено та надано до відзиву представника відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що викладені позивачем доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні щодо порушення відповідачем норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5,9,72,77,90,241,243-246,250, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. А. Смоляр