Справа № 200/9537/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 липня 2022 року справа №200/9537/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 200/9537/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління ДПС у Донецькій області про припинення зобов`язання та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 200/9537/20-а.

17.02.2022 року апелянтом подано заяву про усунення недоліків.

Судом встановлено, що в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали відсутнє обгрунтування відмови у задоволенні заяви податкового органу про усунення недоліків.

Відповідно до ст. 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, суд дійшов висновку про викладення абзацу 4 мотивувальної частини ухвали в такій редакції «Відповідачем подано заяву про усунення недоліків, в якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що вперше апеляційна скарга була подана своєчасно та у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору апеляційну скаргу було повернуто. Також зазначив, що після надходження коштів судовий збір було сплачено. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 640/18290/19, від 04.02.2021 року у справі № 640/526/19, від 20.01.2021 року у справі № 640/1238/19 заявник вважає поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження.».

Крім того, доповнити мотивувальну частину ухвали абзацами з 5 по 22 текстом наступного змісту.

«За пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, у тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, у тому числі щодо видатків на сплату судового збору.

Відтак, відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може вважатися поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №804/3801/16.

Суд застосовує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 03.02.2020 року у справі № 340/661/19, відповідно до яких особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Щодо посилання апелянта на висновки в постановах Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 640/18290/19, від 04.02.2021 року у справі № 640/526/19, від 20.01.2021 року у справі № 640/1238/19.

Колегія суддів зазначає, що обставини у справах № 640/18290/19, № 640/526/19, № 640/1238/19 відрізняються від обставин цієї справи, оскільки заявник первинну скаргу подав своєчасно, яку повернуто через несплату судового збору; в максимально короткий термін (протягом місяця) після повернення первинної апеляційної скарги, подано повторну апеляційну скаргу та сплачено судовий збір.

Щодо обставин цієї справи.

В цій справі первинна апеляційна скарга подана в строки, встановленні ст. 295 КАС України.

Ухвалою суду від 01.04.2021 року апеляційну скаргу відповідача повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк

30.12.2021 року відповідачем повторно подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду, тобто з грубим пропущенням строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Водночас, повторна апеляційна скарга подана через 8 місяців після повернення первинної апеляційної скарги.

Проаналізувавши причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, на які посилається відповідач, суд дійшов висновку про визнання зазначених причин неповажними, враховуючи значний проміжок часу між поверненням первинної апеляційної скарги та датою повторного звернення з апеляційною скаргою.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження неможливості своєчасної сплати судового збору у цій справі».

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність виправлення описки.

Керуючись ст.ст. 253, 311, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Виправити описку в мотивувальній частині ухвали Першого апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження від 26.05.2022 року у справі № 200/9537/20-а шляхом викладення абзацу четвертого мотивувальної частини ухвали в такій редакції «Відповідачем подано заяву про усунення недоліків, в якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що вперше апеляційна скарга була подана своєчасно та у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору апеляційну скаргу було повернуто. Також зазначив, що після надходження коштів судовий збір було сплачено. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 640/18290/19, від 04.02.2021 року у справі № 640/526/19, від 20.01.2021 року у справі № 640/1238/19 заявник вважає поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження.».

Доповнити мотивувальну частину ухвали Першого апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження від 26.05.2022 року у справі № 200/9537/20-а абзацами з 5 по 22 текстом наступного змісту:

«За пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, у тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, у тому числі щодо видатків на сплату судового збору.

Відтак, відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може вважатися поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №804/3801/16.

Суд застосовує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 03.02.2020 року у справі № 340/661/19, відповідно до яких особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Щодо посилання апелянта на висновки в постановах Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 640/18290/19, від 04.02.2021 року у справі № 640/526/19, від 20.01.2021 року у справі № 640/1238/19.

Колегія суддів зазначає, що обставини у справах № 640/18290/19, № 640/526/19, № 640/1238/19 відрізняються від обставин цієї справи, оскільки заявник первинну скаргу подав своєчасно, яку повернуто через несплату судового збору; в максимально короткий термін (протягом місяця) після повернення первинної апеляційної скарги, подано повторну апеляційну скаргу та сплачено судовий збір.

Щодо обставин цієї справи.

В цій справі первинна апеляційна скарга подана в строки, встановленні ст. 295 КАС України.

Ухвалою суду від 01.04.2021 року апеляційну скаргу відповідача повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк

30.12.2021 року відповідачем повторно подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду, тобто з грубим пропущенням строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Водночас, повторна апеляційна скарга подана через 8 місяців після повернення первинної апеляційної скарги.

Проаналізувавши причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, суддя-доповідач дійшов висновку про визнання зазначених причин неповажними, враховуючи значний проміжок часу між поверненням первинної апеляційної скарги та датою повторного звернення з апеляційною скаргою.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження неможливості своєчасної сплати судового збору у цій справі».

При цьому, абзаци з п`ятого по сьомий мотивувальної частини ухвали суду про відмову у відкритті апеляційного провадження від 26.05.2022 року вважати абзацами з двадцять третього по двадцять п`ятий.

Повний текст ухвали складений та підписаний 28 липня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.В. Геращенко

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова