Справа № 363/417/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/417/22 Суддя (судді) першої інстанції: Чірков Г.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Шелест С.Б.,

суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є.

при секретарі судового засідання Турчин М.М., за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - апелянт, позивач) звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпеки), в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 06.01.2022 ВМ №00006251 Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовано протиправністю постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 06.01.2022 ВМ №00006251, як такої, що прийнята відповідачем на підставі непідтверджених висновків щодо порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), в частині перевищення нормативів навантаження на строєнні осі.

Позивачем наголошено на невідповідності постанови від 06.01.2022 ВМ №00006251 вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мінінфраструктури від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512) в частині необхідності зазначення обов`язкових відомостей, у тому числі, відомостей про напівпричіп, у якому здійснювалось перевезення вантажу. Зазначено, що при винесенні постанови не враховано, що позивачем здійснювалось перевезення сипучого вантажу - щебня. Вказано, що зазначений вантаж є рухомим під час його транспортування, у зв`язку з чим його маса не є сталою у різних точках транспортного засобу під час руху, що, у свою чергу, впливає на розподіл навантаження на осі транспортного засобу. Наголошено, що відповідачем при прийнятті рішення не враховано положення пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, якими допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про задоволення позову.

В судовому засіданні 27.07.2022 позивач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило; в судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

27.07.2022 через службу діловодства суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, яке мотивовано відрядженням представника позивача до іншого населеного пункту.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги, зважаючи на скорочені строки апеляційного розгляду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що визначені частиною п`ятою статті 286 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.11.2021 о 17 год 09 хв за адресою: М-07 Київ - Ковель - Ягодин, км 62+879, зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF FT XF 105.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів навантаження на строєні осі на 5% (5,524 тон).

Постановою від 06.01.2022 ВМ №00006251 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 8 500 грн.

Вказуючи на протиправність постанови від 06.01.2022 ВМ №00006251, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови з огляду на доведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови. Апелянтом наголошено, що судом першої інстанції не враховано того факту, що у спірних правовідносинах мало місце перевезення сипучого вантажу, а саме: щебня. Вказано, що зазначений вантаж є рухомим під час його транспортування, у зв`язку з чим його маса не є сталою у різних точках транспортного засобу під час руху, що, у свою чергу, впливає на розподіл навантаження на осі транспортного засобу. Наголошено на невідповідності постанови від 06.01.2022 ВМ №00006251 вимогам Інструкції №512 в частині необхідності зазначення обов`язкових відомостей. Зазначено, що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено вимоги законодавства щодо допустимого перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно з абзацом третім пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке зафіксовано в автоматичному режимі.

Пунктом 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1174), встановлено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Пунктом 11 Порядку №1174 встановлено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пунктом 17 Порядку №1174 передбачено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно з оскаржуваною постановою вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM6, 6. Вказаний технічний засіб пройшов метрологічну атестацію, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - №35-02/5875 до 12.10.2022.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог та доводів апеляційної скарги не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Факт проїзду транспортного засобу DAF FT XF 105.410, державний номерний знак НОМЕР_1 , 10.11.2021 о 17 год 09 хв на вказаній у постанові ділянці дороги позивачем не заперечується.

Положення Порядку №1174 не містять вимог щодо обов`язкового зазначення в постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, розрахунку нормативного перевищення навантаження.

Вимоги щодо зазначення виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, при винесенні оскаржуваної постанови - « 5%; 5,524 тон», дотримано.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу заявника, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті у межах спірних правовідносин винесена на підставі метаданих, сформованих в автоматичному режимі технічним засобом, який відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. При цьому, числові та відсоткові дані, що містяться у постанові сформовані, у тому числі, з урахуванням похибки вимірювання.

За вказаних обставин, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо протиправності оскаржуваної постанови як такої, що винесена на підставі непідтверджених висновків щодо перевищення нормативного навантаження на здвоєнні осі.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови законодавчо встановлених похибок вимірювання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У той же час, частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, у разі перевищення нормативів на 5 та більше відсотків.

Тобто, дозволене пунктом 4 Правил №30 перевищення навантаження у розмірі 2% без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд знаходиться в межах допустимого перевищення, за яке не передбачено настання адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неврахування відповідачем при прийнятті рішення дозволеного пунктом 4 Правил №30 перевищення навантаження у розмірі 2%.

Так само, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині неврахування відповідачем похибки, що встановлена ДСТУ OIML R 134-1:2010, оскільки, як вбачається з постанови від 06.01.2022 ВМ №00006251, перевищення нормативних параметрів навантаження на строєні осі на 5% встановлено з урахуванням похибки, допустимої для технічного засобу, в автоматичному режимі.

Зазначене відповідає вимогам пункту 17 Порядку №1174, відповідно до якого у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо неврахування відповідачем при накладенні адміністративного стягнення факту перевезення сипучого вантажу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з пунктом 2 Додатку до Порядку №1174 устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Згідно з приписами пункту 2.3 ПДР водій зобов`язаний контролювати навантаження транспортного засобу та здійснювати контроль переміщення вантажу (в тому числі технічними засобами) під час руху транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів під час прискорення чи сповільнення тощо.

За вказаних обставин, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині протиправності оскаржуваної постанови з мотивів здійснення позивачем перевезення подільного вантажу, що, за посиланням апелянта, призводить до зміщення центру ваги під час руху та, відповідно, зміни показників навантаження на осі.

Колегія суддів апеляційної інстанції також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів не зазначення в ній відомостей, що передбачені Додатком 1 до Інструкції №512, а саме: марки, моделі, державного номерного знаку причепу (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності тощо.

Так, заявником апеляційної скарги не обґрунтовано, яким чином відсутність тих чи інших відомостей в оскаржуваній постанові спростовує факт перевищення позивачем при перевезення вантажу нормативних параметрів навантаження на осі, що встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення від 06.01.2022 ВМ №00006251 містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Позивач не обґрунтовує вимоги відсутністю події адміністративного правопорушення, натомість вказує на недоліки в оформленні оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.01.2022 ВМ №00006251 та, відповідно, вказує на відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини справи судом першої інстанції встановлено правильно. Порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції не допущено.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 71, 77, 241, 242, 272, 286, 310, 313, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2022 року у справі №363/522/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді О.Є. Пилипенко

А.М. Горяйнов