Справа № 520/20221/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 липня 2022 року справа №520/20221/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач -1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови (оформленої листом від 07.04.2021 за вих.№14290/15-2021) у затвердженні висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми, у Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та направити його до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області для видання наказу про виплату такої допомоги.

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області видати на підставі рішення МВС України наказ про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, Міністерством внутрішніх справ України зроблено помилковий висновок про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, посилаючись на сплив значного проміжку часу між подіями первинного встановлення втрати працездатності та повторним оглядом, за наслідками якого йому встановлено ІІ групу інвалідності, оскільки пунктом 4 Порядку №850 не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, що, у свою чергу, не позбавляє позивача права на її отримання, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності.

Крім того, вважає, що доводи відповідача щодо не залучення до огляду представників закладів охорони здоров`я МВС є не обґрунтованими, оскільки вичерпний перелік підстав, за яких особі може бути відмовлено у призначені допомоги встановлений у пункті 14 Порядку №850, і підстав, з яких виходив відповідач, відмовляючи у призначенні допомоги, не містить.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі.

Цією ж ухвалою відповідачам запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач-1 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому ГУ МВС України в Харківській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позивач не має права на отримання грошової допомоги, так як між первинним встановленням втрати працездатності у 2014 і повторним встановленням інвалідності у 2016 минуло понад два роки, що суперечить приписам пункту 4 Порядку №850.

Відповідач-2 засобами поштового зв`язку надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому МВС України просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виплату одноразової грошової допомоги при повторних оглядах МСЕК обмежено законодавцем терміном 2 роки. Як вбачається з матеріалів позову у 2014 році позивачу за результатами первинного обстеження встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми в період проходження служби в органах внутрішніх справ та нараховано і виплачено страхову суму у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. За результатами повторного обстеження МСЕК позивачу встановлено II групу інвалідності, причина інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивачу встановлено II групу інвалідності (2016) в період понад 2 роки від встановлення йому ІІІ групи інвалідності (2014), що унеможливлює затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги. Вказує, що аналогічна правова позиція висловлена Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2020 у справі № 696/575/17 (провадження №К/9901/18206/18).

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 20.10.1981 по 29.04.2014.

Позивачу за результатами первинного обстеження 10.09.2014 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у період проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією довідки серії 10 ААБ №204720(а.с. 43).

На підставі висновку про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ позивачу у 2015 році нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 48 384,00 грн. (а.с. 44).

У подальшому під час повторного обстеження 19.10.2016 позивачу встановлено 70% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії 10 ААА №124786, копія якої наявна у матеріалах справи (а.с.41).

Також, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 19.10.2016 безстроково, що підтверджується випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААА №121935, копія якої наявна у матеріалах справи (а.с. 42).

Позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Харківській області із заявою від 28.10.2016 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 40).

Відповідно до частини четвертої статі 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З програми «Спеціалізоване діловодство суду» суд встановив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021, встановлено, що листом від 11.11.2020 №501/119-29-2/01-2020 повідомив позивача, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції проводиться відповідно до Порядку №850. Відповідно до вимог Порядку, як зазначив відповідач, не передбачено подання ліквідаційною комісією матеріалів до МВС України, що суперечать вимогам Порядку. З наданих позивачем матеріалів вбачається невідповідність пункту 4 Порядку, а саме - якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата повожиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У випадках, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, призначення ОГД зазначеним Порядком не передбачено. Тобто, як повідомив відповідач, заява позивача про виплату одноразової грошової допомоги разом з матеріалами до МВС не надсилались.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, у якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області подати до Міністерства внутрішніх справ України комплект поданих позивачем документів та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми, в Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та направити його до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області для видання наказу про виплату такої допомоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (вулиця Жон Мироносиць, 5, міста Харків), Міністерства внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, 10, міста Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області подати до Міністерства внутрішніх справ України комплект поданих Колісник Борисом Івановичем документів та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. У іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021 ГУ МВС України в Харківській області надіслано на розгляд до МВС України пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №850, позивача. Так, 2021 ГУ МВС України в Харківській області складено та направлено до МВС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021.

Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на виконання доручення державного секретаря МВС України О. Тахтая спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ розглянуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивача відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021 повідомлено Ліквідаційну комісію УМВС України в Харківській області про те, що при розгляді матеріалів встановлено, що згідно з доданою до матеріалів копією виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААА №121935 від 19.10.2016 в результаті огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Однак, відповідно до висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 04.03.2015 Міністерством внутрішніх справ України позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 48 384,00 грн. у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми в період проходження служби в органах внутрішніх справ на підставі довідки МСЕК від 10.09.2014. Тобто між оглядами МСЕК пройшло понад два роки, що суперечить умовам пункту 4 Порядку. Наявність зазначеної невідповідності надісланих матеріалів вимогам Порядку унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу. Враховуючи викладене, за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу прийнято рішення про відмову та 02.04.2021 затверджено відповідний висновок (а.с. 39).

Листом від 07.04.2021 №14290/15-2021 МВС України повідомлено, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги позивача прийнято рішення про відмову та 02.04.2021 затверджено відповідний висновок (а.с. 38).

Позивач не погодившись, з відмовою в призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Ключовим правовим питанням у даній справі є право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у разі встановлення зміни групи інвалідності після спливу дворічного строку.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850 (набрав чинності з 31.10.2015) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

За змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07.11.2015 право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком №850, відповідно.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України ухвалив постанову «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850, якою затвердив Порядок №850, що визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку №850).

Згідно пункту 9 Порядку №850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За правилами пункту 10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає Порядок №850.

Відповідно до пункту 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями статті 23 Закону №565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом №580-VII, не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком №850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, оскільки положення Закону №565-XII втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком №850, то до відносин, які виникли у даній справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку №850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 у справі №711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16 та інших, у яких містися такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону України №565-XII та пункту 4 Порядку №850, та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом України №565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком №850;

(2) Закон України №565-XII, що діяв до набрання чинності Законом України №580-VII, так само як і Закон України №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку №850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку №850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 22.10.2020 у справі № 711/1837/18, є обов`язковими для врахуванням судом першої інстанції.

Застосовуючи вказані висновки до обставин даної справи, суд зазначає, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено ІІ групу інвалідності відбувся 19.10.2016, тобто понад два роки після первинного огляду, який відбувся 10.09.2014, та за результатами якого позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з отриманням травми у період проходження служби, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №822/216/16, від 14.04.2021 у справі №2340/3024/18, від 15.07.2021 у справі №120/1222/19-а, від 13.08.2021 у справі №707/1951/17, від 20.04.22 у справі №456/267/16-а які в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для врахуванням судом першої інстанції.

Таким чином, відмова МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу є правомірною, а дії МВС України щодо затвердження висновку 02.04.2021 про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили 11.03.2021 зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області подати до Міністерства внутрішніх справ України комплект поданих ОСОБА_1 документів та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Водночас, вказаним рішенням відмовлено у задоволенні позовної вимоги зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області видати на підставі рішення МВС України наказ про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, оскаржувані у даній справі дії, що вчинені відповідачем, не суперечать рішенню Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/17527/2020, яке набрало законної сили, а тому суд відхиляє такі доводи позивача.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову позивача.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 139, 244-246, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, 10, місто Київ, 01601, ), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (вулиця Жон Мироносиць, 5, місто Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 з 24.02.2022 був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 28.07.2022.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА