Справа № 320/11838/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року № 320/11838/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Земля»

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Земля», у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №1766-14-VІІІ від 19.08.2021р. «Про відмову гр. України ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :09:002:0034) в оренду для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лемешівського старостинського округу»;

- зобов`язати Яготинську міську раду Бориспільського району Київської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки розміром 30 га, кадастровий номер :09:002:0034 громадянину ОСОБА_1 .

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, відповідач порушив норми Земельного Кодексу України, оскільки своїми діями перешкоджає в реалізації його конституційного права на отримання у оренду земельної ділянки. Зазначає, що рішення про відмову не містить підстав, визначених статтею 186 ЗК України.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався, ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження від 27.09.2021 отримав.

III. Процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 27.09.2021 відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 27.09.2021 судом відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у справі №320/11838/21.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

22.03.2016 між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Земля» було укладено договір №22-03/16, за яким ТОВ «Торговий дім «Земля» зобов`язалось виконати з дотриманням вимог законодавства землевпорядні роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 30,0000 га для ведення фермерського господарства, яка знаходиться: Київська область, Яготинський район, на території Лемешівської сільської ради.

На виконання договору, ТОВ «Торговий дім «Земля» було виготовлено проект землеустрою.

Розробником проекту землеустрою було подано проект для погодження до Яготинського відділу земельних ресурсів Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Однак, у місячний строк Головне управління Держгеокадастру у Київській області не розглянуло клопотання, тим самим, у позивача виникло право на самостійне замовлення розроблення проекту (принцип мовчазної згоди), відтак в порядку, передбаченому ст. 186-1 ЗК України та положеннями Тимчасового порядку взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою КМУ від 31.08.2016 №580, у редакції, чинній на дату виготовлення розробленого ТОВ «Торговий дім «Земля» проекту землеустрою. Та у подальшому, системою електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості було обрано територіальний орган Держгеокадастру, який здійснював погодження проекту землеустрою, та пере направлено матеріали по проекту до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Відповідно до висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.12.2016 відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за номером №58/82-16, вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області загальною площею 30 га, кадастровий номер : :09:002:0034, було погоджено.

13.07.2021 позивачем було подано до Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області клопотання про затвердження проекту землеустрою відповідно до ст. 123,124 ЗК України та передачі ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:003, площею 30 га на 49 років для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Лемешівського старостинського округу, з відповідними додатками.

Рішенням Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №1766-14-VІІІ від 19.02.2021 позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :09:002:0034) площею 30 га та передачі її в оренду для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лемешівського старостинського округу, у зв`язку з тим, що розроблена документація із землеустрою не відповідає вимогам Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів».

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач подав позов до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1-2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 6 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Ч. 12 статті 123 ЗК України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно із ч. 15 статті 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, в порядку частини 6 статті 186 ЗК України.

Згідно із ч. 6 ст. 186 ЗК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Ч. 8 ст. 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до ч. 9 ст. 186 ЗК України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

VI. Оцінка суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до такого.

Відповідно до положень частини 1 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно ч. 6 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Отже, умовою для виникнення обов`язку у відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою та надати земельну ділянку в оренду є отримання ним саме погодженого такого проекту з поданим необхідним пакетом документів, що позивачем і було зроблено.

Судом втсановлено, що позивач отримав погодження на проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду 15.12.2016 відділом Держгеокадастру у Жовтневому районі Головного упраління Держгеокадастру у Миолаївській області за номером №58/82-16.

В подальшму позивач звернувся до Яготинської місьої рад Борспільського району Київської області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою, однак отримав відмову, що викладена у рішенні Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №1766-14-VІІІ від 19.02.2021 з підставою, що розроблена документація із землеустрою не відповідає виогам Закону України "Про внесенняя змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18.02.2016 №1012-VІІІ.

Відповідно до частини 15 статті 123 Земельного кодексу України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Вимоги до проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлені статтями 186 і 186-1 Земельного кодексу України.

Так, згідно з частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 6 цієї статті, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведена наявність підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду, які зазначені у статті 123 Земельного кодексу України.

Посилання відповідача у рішенні від 19.08.2021 на порушення вимог Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» суд вважає безпідставними, оскільки за змістом вказаних норм внесено зміни до ЗК України в частині регулювання порядку набуття речових прав на земельні ділянки та не поширюється на земельні правовідносини у цій ситуацій.

Враховуючи викладене, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №1766-14-VІІІ від 19.08.2021 є обґрунтована.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, суд ураховує таке.

Положеннями пункту 31 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до Закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Стаття 59 цього Закону визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, надання земельних ділянок, залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, за загальним правилом, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було би порушено принцип розподілу влади.

Водночас, зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, із урахуванням фактичних обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 02.02.2016 у справі № 804/14800/14, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Судом встановлено, що позивач виконав всі, передбачені законом вимоги для затвердження проекту землеустрою, подав клопотання про затвердження проекту землеустрою та сам проект землеустрою, який був погоджений у порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, будь-які зауваження до цього проекту землеустрою з боку відповідача відсутні, жодні правові підстави не прийняття відповідачем рішення про затвердження, поданого позивачем проекту землеустрою відсутні.

Суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України та позаяк повноваження по розгляду проекту землеустрою, встановлені ст. 118 ЗК України, не є дискреційними, відповідно порядок їх реалізації передбачає лише один вид правомірної поведінки - обов`язок у встановлений строк затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язати Яготинську міську раду Бориспільського району Київської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу.

VII. Висновок суду

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн. Відтак, на користь позивача слід присудити витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Яготинської міської ради Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області №1766-14-VІІІ від 19.08.2021р. «Про відмову гр. України ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :09:002:0034) в оренду для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лемешівського старостинського округу».

Зобов`язати Яготинську міську раду Бориспільського району Київської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства земельної ділянки розміром 30 га, кадастровий номер :09:002:0034 громадянину ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Яготинської міської ради Київської області (код ЄДРПОУ 05408823; місцезнаходження: 07700, Київська область, Яготинська ОТГ, м. Яготин, вул. Незалежності, буд. 67) судовий збір у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовлення повного тексту рішення - 28.07.2022