Справа № 420/6778/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6778/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 частини пенсії за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016 року №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку в період з 22.04.2015 року по 15.11.2019 року без обмеження граничного розміру пенсії згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплатити ОСОБА_1 частину невиплаченої пенсії за минулий час, починаючи з 22.04.2015 року по 15.11.2019 року, згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016 року №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку без обмеження граничного розміру пенсії згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/6778/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 17.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії позивачу за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016р. №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробіткуз 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року. Ухвалою від 21.04.2020 року було змінено сторону виконавчого провадження з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Одеси на Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області. В ході примусового виконання, державним виконавцем згідно з постановами в 16.09.2020 року та 27.08.2020 року та у зв`язку з невиконання боржником вимог виконавчого листа, на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області було накладено штраф на користь держави у розмірі 5100грн. та 10200 грн. Постановою від 18.09.2020 року виконавче провадження 59585437 закінчене на підставі ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто до суду, який його видав. Однак по сьогоднішній день рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/8952/16-а від 22.06.2016 року не було виконано. Відповідач свідомо ігнорує зазначене рішення, та не здійснює виплати, чим позбавляє позивача у отриманні частини збільшеного щомісячного грошового утримання.

22.06.2022р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується із позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено, що на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 та ухвал від 21.04.2020 та 23.07.2020 по справі № 522/8952/16-а позивачу здійснено перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, згідно довідки прокуратури Одеської області від 15.04.2016 № 483 з розрахунку 90 % із середнього заробітку з 22.04.2016 року без обмеження граничного розміру з виплатою різниці в розмірі за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року, урахуванням раніше виплачених сум. Розпорядженням від 05.01.2017 проведено перерахунок пенсії з 22.04.2015 із заробітної плати 24527,18 грн, та її розмір склав 22074,46 грн (24527,18 грн * 90 %). Оскільки позивач працював на прокурорській посаді виплата пенсії здійснювалась в розмірі, обчисленому за нормами Закону № 1058, який становив 6358,89 грн, але з урахуванням утримання, що провадилось відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 1058 у розмірі 20 % до виплати встановлено в сумі 5087,11 грн (6358,89 грн 20%). Згідно із записом трудової книжки ОСОБА_1 з 15.11.2019 року позивача звільнено з прокурорської посади. На зазначеній підставі з 16.11.2019 року останньому поновлено виплату пенсії за нормами Закону, яка розрахована на виконання постанови Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2016 по справі № 522/8952/16-а та становить 22074,46грн (24527,18 грн * 90 %). Пенсію в сумі 22074,46грн - основною відомістю та доплату за листопад 2020 року в розмірі 6999,99грн - додатковою відомістю було виплачено в грудні 2020 року. Відповідно до п. 13-1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсії особам, які працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії згідно Закону Про прокуратуру виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно Закону №1058. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється в розмірах за нормами Закону. Для виплати пенсії у повному розмірі з 22.04.2015 по 15.11.2019 немає правових підстав.

30.06.2022 року позивач подав суду відповідь на відзив, яку суд не приймає до розгляду як заяву по суті справи з огляду на положення ч.4 ст.263 КАС України.

18.07.2022р. ГУПФУ в Одеській області на виконання ухвали суду від 17.05.2022р. надало суду належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.04.2014 року призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року:

визнано дії Головного Управління Пенсійного фонду України Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Одеської області від 15.04.2016 року №483 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку;

зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 201,6 ро №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року (а.с.14-17).

На виконання вищезазначеного рішення Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси прийнято розпорядження №838635 від 05.07.2017 року, згідно якого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.04.2015 року та визначено пенсію у розмірі 90% із середнього заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії у сумі 22074,46грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2020 року було змінено сторону виконавчого провадження з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Одеси на Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області (18-19).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 та наказу №1424 від 12.11.2019 року вбачається, що у період з 22.04.2016 року позивач працював в органах прокуратури та з 15.11.2019 року звільнений з посади начальника першого відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань на підставі п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.105-109).

З 01.10.2017р. позивачу була призначена пенсія у розмірі 5422,18грн. (а.с.93 зворот).

Згідно протоколу про призначення пенсії від 26.11.2019 року (а.с.104), ОСОБА_1 з 16.11.2019 року за нормами ЗУ «Про прокуратуру» призначено пенсію за вислугу років у розмірі 22074,46грн. (а.с.104).

09.08.2021 року (як зазначено у позові, заява не датована) ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2016 року у справі №522/8952/16-а, здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (а.а.29).

ГУПФУ в Одеській області листом від 27.08.2021р. №14892-15707/Б-02/8-1500/21 відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку, посилаючись на відсутність підстав для його здійснення, оскільки ОСОБА_1 працював на прокурорській посаді та виплата пенсії здійснювалась в розмірі, обчисленому за нормами Закону №1058, який становив 6358,89грн., але з урахуванням утримання, що проводилось відповідно до ч.2 ст.50 Закону №1058 у розмірі 20% до виплати встановлено у сумі 5087,11грн. (6358,89грн-20%) (а.с.30-31).

Позивач, не погоджуючись із зазначеною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно із ст.8 Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення відповідної вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років. Працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними певного віку.До пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім`ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством. Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії. Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором. Особи, звільнені з роботи в порядку дисциплінарного стягнення з позбавленням класного чину або позбавлені класного чину за вироком суду, втрачають право на пенсійне забезпечення за вислугою років. Права на одержання пенсії, передбаченої цією статтею, позбавляються також особи, звільнені з роботи у зв`язку з засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. У таких випадках пенсія прокурорам і слідчим призначається на загальних підставах. Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Пенсіонери і члени їхніх сімей, що проживають разом із ними, мають також право на безкоштовне медичне обслуговування в тих медичних закладах, в яких вони перебували на обліку до виходу на пенсію працівника прокуратури. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до ст.47 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, по 30 вересня 2017 року: особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Згідно із ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що оскільки позивач працював на прокурорській посаді виплата пенсії здійснювалась в розмірі, обчисленому за нормами Закону № 1058, який становив 6358,89грн., але з урахуванням утримання, що провадилось відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 1058 у розмірі 20 % до виплати встановлено в сумі 5087,11 грн (6358,89 грн 20%).

Позивач у позові наводить власний розрахунок пенсії, яка на його думку підлягає виплаті ОСОБА_1 у період з квітня 2015 року по листопада 2019 року, з урахуванням виплачених ПФУ сум.

Суд констатує, що твердження ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що резолютивна частина рішення Приморського районного суду м.Одеси у справі №522/8952/16-а свідчить про те, що з 22 квітня 2015 року по сьогоднішній день у Пенсійного фонду України в Одеській області існують правові підстави для виплати позивачу підвищеної пенсії з розрахунку 90% із середнього заробітку є лише суб`єктивним трактуванням резолютивної частини позивача, оскільки у резолютивній частині цього рішення зобов`язано УПФУ в Приморському районі м.Одеси провести перерахунок пенсії позивачу за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016р. №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців).

Такий перерахунок та виплата коштів були здійснені відповідачем, а законні підстави для виплати пенсії по 15.11.2019 року (день звільнення) у повному обсязі відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи доведена законність оскаржуваних дій.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з підстав, наведених вище, є необґрунтованими та недоведеними в частині, що стосується порушення його права на належне пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.