Справа № 540/4141/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/4141/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (пр.-кт Ушакова,75, м.Херсон,73000) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просив протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, у якому просив визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 120000 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №000982301, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 21081500 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 250000 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 1000000 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що відповідачем 01.07.2020 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 згідно з наказом ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 01.07.2020 року №596, за наслідками якої складено акт від 08.07.2020 року №042/32/. Висновки акту перевірки стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень. Із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не згоден, оскільки в діях позивача відсутні порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п.п.128-1.1, 128-1.2 ст.128-1 ПК України, а висновки акта не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки господарська діяльність позивача на перевіряємому об`єкті за адресою АДРЕСА_2 не проводилась. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 04.08.2020 за №, №000982301, №. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13700 (тринадцять тисяч сімсот) грн шляхом безспірного списання.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 травня 2022 року касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задоволено частково. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 540/4141/20 скасовано. Справу №540/4141/20 передати на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

Приймаючи зазначену постанову Верховним Судом зроблено висновок, що суди попередніх інстанцій, обмежившись посиланням на неправомірність проведення перевірки позивача (відсутність підстав у податкового органу згідно пп. 80.2.2., 80.2.5. статті 80 ПК України), не дослідили питання щодо наявності в діях позивача порушень, які зафіксовані актом перевірки та правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, якими донараховані позивачу штрафні санкції.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області), змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

25.05.2022 року адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративна справа №540/4141/20 передана на розгляд головуючому судді Єфіменку К.С.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №540/4141/20 за позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (пр.-кт Ушакова,75, м.Херсон,73000) про скасування податкового повідомлення-рішення, та продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

За приписами ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимов та просить відмовити в задоволенні позову зазначивши, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту фактичної перевірки від 08.07.2020 №042/32/ НОМЕР_1 , складеного за наслідками проведеної фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Херсонській, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 01.07.2020 №596, керуючись пп.19-1.1.4. п. 19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, 80.2.3, 80.2.5, п.80.2 ст.80 ПК України. На підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 01.07.2020 №596 та направлень на проведення фактичної перевірки від 01.07.2020 №101 та №102 заступником начальника управління - начальником відділу Мигирич О.М. та головним державним ревізором-інспектором Бевзюком О.О. 01.07.2020 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , АЗС що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .. Перевірка проведена в присутності ОСОБА_1 та особи, що здійснювала розрахункову операцію ОСОБА_2 . Перед початком проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 пред`явлено службові посвідчення, направлення на перевірку та запропоновано отримати копію наказу від 01.07.2020 №596, але останній відмовився ознайомлюватися з направленнями та отримувати копію наказу на перевірку. Відмову ФОП ОСОБА_1 ознайомитися з направленнями на перевірку та отримати копію наказу на право проведення фактичної перевірки зафіксовано актом відмови від 01.07.2020 №042/32. Після пред`явлення службових посвідчень, направлень на перевірку та наказу на перевірку, проведено фактичну перевірку, якою встановлено факт реалізації на АЗС пального (бензин А-92) 10,5 л, за ціною 19 грн./л на загальну суму 200 грн., без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Встановлено, що згідно системи ЕАРП та СЄ (система електронного адміністрування реалізації пального та спирту) АЗС, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня реєстрація акцизного складу. Таким чином перевіркою встановлено та документально підтверджено факт реалізації пального на АЗС без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

На підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 01.07.2020 №596 та направлень на проведення фактичної перевірки від 01.07.2020 №101 та №102 заступником начальника управління - начальником відділу Мигирич О.М. та головним державним ревізором-інспектором Бевзюком О.О. 01.07.2020 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , АЗС що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проведеною перевіркою встановлено, що АЗС знаходиться на території де розташовані технічні споруди, які розташовані окремо один від одного, модулі з резервуарами (ємності) та паливо-роздавальними колонками в кількості трьох одиниць. Два модулі з резервуарами та паливо-роздавальними колонками з яких здійснювалася реалізація та на момент перевірки знаходилися з пальним (бензин, дизельне паливо), що не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня у резервуарі на кожному резервуарі. Паливо-роздавальні колонки в кількості двох одиниць, які необладнані витратомірами-лічильниками, які були підключені до лінії електроживлення та знаходилися в робочому стані та використовувалися для роздрібної торгівлі пальним.

Перевіркою встановлено, що на території АЗС є операторська, яка являє собою споруду з обладнаним робочим місцем особи, яка здійснює розрахункові операції з продажу пального. Розрахункову операцію на АЗС з продажу бензину здійснював ОСОБА_2 .

Реалізацію бензину зафіксовано актом проведення контрольно-розрахункової операції від 01.07.2020 №42/32 та в подальшому підтверджено протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 20.07.2020 року та протоколом допиту свідка громадянина ОСОБА_3 . Відповідно до свідчень ОСОБА_2 , останній працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді управляючого складськими приміщеннями.

На підтвердження працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 , свідчить інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, де зазначено, що ОСОБА_2 в період 3-го кварталу 2020 року отримав дохід у вигляді заробітної плати у ФОП ОСОБА_1 .

На земельній ділянці де розміщене АЗС розташований кіоск в якому знаходиться металевий резервуар, підземний металевий резервуар, складське приміщення в якому знаходиться металевий резервуар, а також паливно-роздавальні колонки, що використовуються ОСОБА_1 для зберігання особистого палива - бензину та дизельного палива. Бензин та дизельне паливо використовується для заправки автотранспорту та сільськогосподарської техніки.

За позицією відповідача, в обов`язки ОСОБА_2 входить обов`язок заправка автотранспорту та сільськогосподарської техніки через паливно-роздавальні колонки. ОСОБА_2 підтвердив ту обставину, що здійснив на АЗС, що належить ФОП ОСОБА_1 реалізацію 10-ти літрів бензину на суму 200 грн., без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

На підтвердження здійснення реалізації бензину на АЗС за готівкові кошти допитаний в якості свідка громадянин ОСОБА_3 ,, який підтвердив, що 01.07.2020 він придбав за готівкові кошти бензин А-92 у кількості 10 літрів за ціною 19 грн/л.

Також ОСОБА_3 ,, надав пояснення, що на АЗС коли він придбавав бензин знаходилися паливнороздавальні колонки на яких було зазначено найменування пального та ціна реалізації.

Таким чином, проведення контрольної розрахункової операції відбулось не посадовими особами відповідача, а громадянином ОСОБА_3 , в інший час, про що в акті фактичної перевірки не зазначено.

Перевіркою встановлено та, на думку відповідача, документально підтверджено факт реалізації пального на АЗС без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено:

- факт роздрібної торгівлі пальним (бензин А-92) з автозаправної станції через паливо-роздавальні колонки без отримання в органах ДПС ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, (ст. 15 ЗУ №481/95-ВР від 19.12.1995р);

- відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником з акцизного складу. ( п.128-1.2 ст.128-1 ПК України);

- не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі. (п.128-1.1 ст.128-1 ПК України);

- реалізація товарів ( пального) які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: в ємностях (резервуарах) зберігалось пальне (бензин А-92 та дизельне паливо) для подальшої реалізації з паливо-роздавальних колонок на АЗС в кількості: бензин марки (А-92) -2569л. за ціною 19грн./л. на суму 48811грн., дизельне паливо (ДП) - 1660л. за ціною 18грн./л. на суму 29880 грн. Всього встановлено необлікованого товару на загальну суму 78691грн. (сімдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто одна) тисяча грн.

Висновки акту фактичної перевірки №042/32/ від 08.07.2020 року податковим органом винесено:

податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 120000 грн.;

податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №000982301, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 21081500 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 250000 грн.;

податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 1000000 грн.

податкове повідомлення-рішення від 04.08.2020 року №009813201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) визначених ст.20 Закону №265 в сумі 157 382 грн.

Позивачем оскаржено вищенаведені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 03.12.2020 року №34145/6/99-00-06-02-05-06 за наслідками адміністративного розгляду скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.08.2020 року №009813201.

В позовній заяві та при розгляді справи позивач неодноразово звертав увагу на те, що об`єкт розташований за адресою АДРЕСА_2 , не є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , натомість він є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 .

12 серпня 2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі в ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреби власного споживання чи промислової переробки) №2001144 тepiном дії з 14.08.2020 року до 14.08.2025 року, адреса місця зберігання пального: АДРЕСА_3 , на зберігання 10000 л. пального.

Тобто, мiсцем здійснення господарської дiяльностi позивача (зберігання пального) є Херсонська область, смт. Чаплинка, вул. Військова, 1.

Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та за їх скасуванням звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з системним аналізом підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У позовній заяві головним аргументом позивача проти спірного наказу є посилання на неправомірність проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

На думку позивача, для призначення фактичної перевірки з цих підстав контролюючому органу необхідно 1) отримати в установленому порядку інформацію про порушення вимог законодавства; 2) послатися в наказі про призначення перевірки на конкретні фактичні порушення.

Натомість, відповідач вважає, що саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального є достатнім уповноваженням на призначення фактичної перевірки з підстав, передбачених п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

З приводу зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки конкретних підстав для її проведення склалася суперечлива судова практика Верховного Суду.

В постановах Верховного Суду від 04.04.2019 року у справі №815/756/16, від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18, від 22.09.2020 року у справі №520/1304/2020, від 19.11.2020 року у справі №160/7971/19, від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 17.12.2020 року у справі №520/12028/18, від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 05.07.2021 року у справі №825/951/17, від 16.09.2021 у справі № 120/1431/20-а, від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а, від 28.10.2021 у справі №520/10214/2020, від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а, та багатьох інших, Верховний Суд виходить з того, що недостатньо лише повноважень контролюючого органу, але і необхідне отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками. Також, зазначена інформація, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки повинна бути відображена у наказі про призначення фактичної перевірки.

Натомість в постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 07.11.2019 року у справі №140/391/19, від 07.11.2019 року у справі №140/391/19, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 22.04.2021 року у справі №805/3809/16-а, від 29.07.2021 року у справі №815/6864/16, від 12.08.2021 року у справі №140/14625/20, де п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України розтлумачено на користь контролюючого органу: «…Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку, за висновком судів попередніх інстанцій достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального)…»

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

Що до того, що у різних постановах Верховного Суду викладені суперечливі правові висновки з цього питання, то суд виходить з позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правові висновки, викладені у більш пізніших постановах Верховного Суду, а саме від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-а, від 28.10.2021 у справі №520/10214/2020, від 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а, відповідно до яких, контролюючому органу необхідно 1) отримати в установленому порядку інформацію про порушення вимог законодавства; 2) послатися в наказі про призначення перевірки на конкретні фактичні порушення.

Враховуючи викладене, оскільки у цьому випадку, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі не навів інформацію про порушення вимог законодавства, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки та не навів її у наказі про призначення фактичної перевірки, то суд вимушений погодитися з аргументами та позиція позивача про протиправність такого наказу.

Судом встановлено, що наказ ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі «Про проведення фактичних перевірок» №596 від 01.07.2020 року, не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки стосовно ФОП ОСОБА_1 , тобто інформації про конкретний факт недотримання позивачем вимог вказаного в цьому наказі законодавства; не відображено в рамках яких заходів ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Не вказано таких відомостей і у додатку до наказу.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі «Про проведення фактичних перевірок» №596 від 01.07.2020 року, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки позивача.

Зазначений підхід суперечить конструкції ст.80 ПК України, оскільки передбачає гарантіє платникам податків, що фактичні перевірки будуть проводитися лише за наявності підстав визначених цієї статтею.

В іншому випадку, жодних гарантій захисту від безпідставних фактичних перевірок не передбачається, оскільки за логікою відповідача, контролюючий орган сам вправі створити підстави для призначення фактичної перевірки лише скерував відповідного листа до свого структурного підрозділу.

Крім того, також не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду і питання здійснення ФОП ОСОБА_1 торгівлі пальним без ліцензії.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_4 . Фактичне місце здійснення господарської діяльності АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Кадастровий номер земельноп дiлянки №:01:066:0003 на якій відбувалася перевірка містить адресу АДРЕСА_5 .

Сама земельна ділянка є власністю територіальної громади.

Суд звертає увагу на те, що об`єкт за адресою АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №13298605 від 22.01.2007 року. Доказів надання цього об`єкту в користування ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

З наведеного вбачається, що відповідач взагалі провів перевірку іншого суб`єкта господарювання, використовуючи як підставу для її проведення наказ та направлення на перевірку стосовно ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, оскільки у цьому випадку, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі не навів інформацію про порушення вимог законодавства, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки та не навів її у наказі про призначення фактичної перевірки, то суд вимушений погодитися з аргументами та позицією позивача про протиправність такого наказу.

З огляду на те, що позивачем фактично не проводилася перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресами його реєстрації та здійснення господарської діяльності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 04.08.2020 року за №№, 000982301, .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75) на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 13700 (тринадцять тисяч сімсот) грн. шляхом безспірного списання.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко