Справа № 755/4836/22
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4836/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Закарпатській області Худан Вікторії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Закарпатській області Худан Вікторії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд скасувати постанову поліцейського УПП в Закарпатській області лейтенанта поліції Худан Вікторії Вікторівни УПП батальйону 1 серії ЕАО №5436343 від 01 червня 2022 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1

ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 01 червня 2022 року поліцейським УПП в Закарпатській області інспектором лейтенантом поліції Худан В.В. УПП бат.1 відносно позивача винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5436343, відповідно до якої на позивача накладено штраф 340,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що керуючи транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 , 01 червня

2022 року, о 08 годині 35 хвилин, в с.Барвінок на дорозі М06 804 км водій рухався зі швидкістю 80 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалась лазерним приладом Трукем 00624. На думку позивача, притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що фіксування порушення здійснено на прилад Трукем 00624, що при здійсненні фіксації тримався в руках працівника поліції. Позивач вважає, що застосування такого приладу як Трукем не може використовуваватись для фіксації порушень, якщо така фіксація проходить шляхом утримання приладу в руках. На думку позивача, відповідачем було проігноровано припис ст. 258 КУпАп, відповідно якого до винесення постанови працівником поліції мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення, і такий протокол має бути додатком до справи про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що жодних доказів, які свідчать про вчинення нею адміністративного правопорушення працівником поліції надано не було, однак відразу на місці зупинки було складено оскаржувану постанову та накладено адміністративне стягнення. Також зазначає, що представниками поліції не було надано можливості реалізувати право на правову допомогу та не було надано на ознайомлення фіксацію порушення на приладі Трукем та документи про його сертифікацію, чим грубо порушено права позивача.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2022 року відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с.19-20).

Відповідач лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Закарпатській області Худан В.В. своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Судом встановлено, що 01 червня 2021 року інспектором УПП бат.1 в Закарпатській області лейтенантом поліції Худан В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5436343, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с. 16).

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 01 червня 2022 року, о 08 годині 35 хвилини, в с.Барвінок по Дорозі 06 804 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 80 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, порушивши п.п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено швидкість не більше 50 км/год). Швидкість вимірювалась лазерним приладом ТРУКеМ 00624.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за

ч.1 ст.122 КУпАП розглядають органи Національної поліції та накладають стягнення.

Нормою статті 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскаржувана постанова вручена позивачу 01 червня 2022 року, до суду позивач звернулась 11червня 2022 року.

За таких обставин позивач звернувся до суду із позовом у строки, передбачені статтею 289 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України).

Нормою ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства випливає, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.

Відповідно до ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом; постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення (частини перша, третя та шоста статті 122, частини перша, друга та восьма статті 152-1 цього Кодексу) - в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 122 КУпАП інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику, серед іншого, із контролю за дотриманням ПДР його учасниками.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 222 КУпАП

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує того, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а та від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17.

Позивач до розгляду справи не заявляла клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що вона не позбавлена права звернутися з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 222, 288 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 5, 19, 20, 46, 48 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

(РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Закарпатській області Худан Вікторії Вікторівни (місцезнаходження: Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Олега Кошового, 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :