Справа № 453/1807/21
Суддя: Ясінський Ю. Є.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/1807/21
№ провадження 2-а/453/3/22
РІШЕННЯ
05 липня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області у складі :
головуючого - судді Ясінського Ю.Є.
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Закарпатській області, старшого поліціянта відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області Федьо Василя Юрійовича, Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови, серії ЕАО №5126578 від 09 грудня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП,-
18 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до старшого поліціянта відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області Федьо Василя Юрійовича, Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови, серії ЕАО №5126578 від 09 грудня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 06 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути вказані в ній недоліки.
19 січня 2022року, на виконання вимог ухвали судді від 06 січня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 20 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління національної поліції у Закарпатській області.
В обгрунтування позову зазначив, що 09 грудня 2021 року сержантом поліції №2 Мукачівського районного управління поліції ГУ НП у Закарпатській області Федьо В.Ю. складено щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5126578 від 09 грудня 2021 року.
Даною постановою прийнято по справі рішення притягнути його до відповідальності на підставі ч.6 ст. 121 КУпАП та накласти штраф у сумі 850 грн.
У заявлених вимогах позивач вказує на те, що 09 грудня 2021 року, о 08 годині 50 хвилин керував транспортним засобом МАН на трасі Київ-Чоп, з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9. ПДР. Проте, з вказаною постановою він не згоден та вважає її протиправною виходячи з наступних обставин: зазначене в оскаржуваній постанові правопорушення він не вчиняв. Перед виїздом він перевірив справність освітлення номерного знака, будь-яких несправностей ним виявлено не було. Під час руху автомобіля перегорів запобіжник, що й стало причиною неосвітленого номеру, про що він пояснив працівникам поліції та при них поміняв запобіжник.
Також обов`язковим елементом складу правопорушення є наявність суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема вини у формі умислу чи необережності, чого у даному випадку не було. Отже, всупереч положенням КУпАП, працівником поліції не були повно і об`єктивно з`ясовані обставини справи. Вважає, що дана постанова є незаконною, протиправною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства у відповідності з яким підлягає скасуванню. При цьому, саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Просив скасувати постанову.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, однак представник позивача адвокат Гаталяк М.Я. надіслав на електрону адресу суду заяву (вх.№ЕП-393 від 14 березня 2022 року), про розгляд справи без його участі.
Відповідачі працівник поліції Відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області Федьо В.Ю., представник Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, та представник Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
10 лютого 2022 року представник Департаменту патрульної поліції Ісак А. подала до суду відзив на позов (вх.№ ЕП-228), в якому зазначила, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справах про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2021 року поліцейським відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області Федьо В. Ю. було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 09 грудня 2021 року, о 08 годині 50 хвилин керував транспортним засобом «МАН» на трасі Київ-Чоп з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9в ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у розмірі 850 гривень.
Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, зазначивши, що перед виїздом він перевірив справність освітлення номерного знака, будь-яких несправностей ним виявлено не було. Однак під час руху автомобіля перегорів запобіжник, що й стало причиною неосвітленого номеру, про що він пояснив працівникам поліції та при них поміняв запобіжник.
Згідно з п.2.9в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Положеннями ч.6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і впорядку, встановленим законом.
Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.ст. 247, 280 КУпАП.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.6 ст. 121 КУпАП.
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2021 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5126578 від 09 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП .
Керуючись ст.ст. 8,9,20,44,47,77,90,192,210-211,241-246,250 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5126578, постановлену 09 грудня 2021 року поліцейським відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Федьо В.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 122 КУпП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області