Справа № 320/6771/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6771/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Чаку Є.В.,

При секретарі: Борисовській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка нова» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка нова» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка нова», в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруд паливнозаправочного пункту ТОВ «Сільгосптехніка нова», розташованого за адресою: Київська область, Володарський район, с. Біліївка, вул. Травнева, 1, шляхом зобов`язання повністю зупинити експлуатацію вказаних приміщень до повного усунення порушень зазначених в акті від 02.04.2021 №33.

Позов обґрунтовано тим, що посадовою особою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області проведено позапланову перевірку ТОВ «Сільгосптехніка нова» за адресою: Київська область, Володарський район, с. Біліївка, вул. Травнева, 1, з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт від 02.04.2021, в якому зафіксовано ряд порушень відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що свідчить про необхідність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті ТОВ «Сільгосптехніка нова».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2021 року позовні вимоги - задоволено.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруд паливнозаправочного пункту ТОВ «Сільгосптехніка нова», розташованого за адресою: Київська обл., Володарський р-н, с. Біліївка, вул. Травнева, 1, шляхом зобов`язання ТОВ «Сільгосптехніка нова» повністю зупинити експлуатацію вказаних приміщень до повного усунення порушень зазначених в акті від 02.04.2021 №33.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було неповністю з`ясовано обставини проведення перевірки відповідача, які передували здійсненню заходу державного контролю та документів, виданих на підставі перевірки.

На думку апелянта, відповідач при здійсненні перевірки не дотримався та не додержав уніфікованої фрми актів, не надав жодних доказів, які вказують на порушення відповідачем правил пожежної безпеки.

Як зазначає відповідач, наказ на підставі якого проводилась перевірка був виданий з порушенням вимог частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що свідчить про протиправність проведення перевірки та як наслідок встановлення відповідних порушень, які були зафіксовані в Акті перевірки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що відповідач визнає наявність порушень, у той же час належних доказів на усунення вказаних порушень останній ні до суду, ні до контролюючого органу не надає.

У даному випадку, недодержання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій, та відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

25 липня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поданням заяви до Головного управління ДСНС України у Київській області про проведення позапланової перевірки.

Інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДСНС України у Київській області на підставі доручення Премєр-міністра України від 11.03.2021 № 1003/1/1-21, окремого доручення ДСНС України від 12.03.2021 №02-3693/262-1 «Про позапланові перевірки» та наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 30.03.2021 №398 «Про проведення позапланових перевірок» проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства ТОВ «Сільгосптехніка нова» за адресою: Київська область, Володарський район, с. Біліївка, вул. Травнева, 1.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом складено Акт від 02.04.2021 № 33, у якому зафіксовано наступні порушення, які вчинені ТОВ «Сільгосптехніка нова», а саме:

1) будівля операторської паливо заправного пункту підприємства не обладнана системою протипожежного захисту ( п. 1.1 глава 1 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

2) не змонтовано на евакуаційним виходом будівлі операторської паливнозаправного пункту світловий показчик з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключеним до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення ( п. 2.32 глава 2 розділ ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні);

3) наявні переносні сертифіковані вогнегасники в будівлі паливозаправного пункту не навішені на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника із забезпеченням можливості причитування маркувальних написів на їх корпусах (п. 3.10 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

4) по периметру наземних ємностей паливозаправного пункту підприємства відсутнє обвалування (п.п. 2, п. 9.2 глава 9 розділ VІ Правил пожежної безпеки в Україні);

5) підприємство не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням (п. 2.1 глава 2 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

6) на території паливо заправного пункту пожежних щит не укомплектований первинними засобами пожежогасіння відповідно до норм належності (п.3.11 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

7) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п. 1.6 глава 1 розділ ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

8) не проведено перевірку пристроїв захисту призначених для відведення можливих прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глава 1 розділ ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

9) не проведено заміри опору ізоляції електричної мережі (п.1.20 глава 1 розділ ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

10) будівля та споруди паливо заправного пункту підприємства не забезпечені необхідною кількістю первинних засобів пожежогасіння (п. 3.8 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні, п.п.9.2.22, п. 9.2 розділ ІХ Правил пожежної безпеки в Агропромисловому комплексі);

11) не проведено технічне обслуговування наявних первинних засобів пожежогасіння (вогнегасників) (п.3.17 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

12) допускається витікання палива з роздавальної колонки під час заправляння транспортних засобів (п. 10.9 глава 10 розділ VІ Правил пожежної безпеки в Україні);

13) не зазначено на наявних переносних вогнегасниках облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті системою нумерації (п. 3.18 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

14) не зазначено місцезнаходження переносних вогнегасників відповідними вказівними знаками безпеки, розміщеними на видних місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги (п.3.10 глава 3 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

15) електропроводка, яка прокладена до світильників у будівлі операторської паливозаправного пункту підприємства не розміщена в металевих трубах (рукавах) (п.п 5.1.31 п. 5.1 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні);

16) на паливозаправному пункті не оновлено плакат, який має містити обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також відсутня інструкція з питань пожежної безпеки (п. 10.4 глава 10 розділ VІ Правил пожежної безпеки в Україні);

17) керівник підприємства та особа, яка працює на паливозаправному пункті не пройшли спеціальне навчання з питань пожежної безпеки в організаціях, навчальних центрах, які мають досвідчених фахівців з питань пожежної безпеки (п. 16 розділ ІІ Правил пожежної безпеки в Україні);

18) допускається експлуатація наземних ємностей та обладнання для зберігання рідкого палива на території сільськогосподарського підприємства (п.п 9.2.2 п. 9.2 розділ ІХ Правил пожежної безпеки в Агропромисловому комплексі);

19) у будівлі операторської світильники не обладнані плафонами з відповідним рівнем вибухозахисту та ступенем захисту оболонки (п.п. 5.1.30 п. 5.1 розділ V Правил пожежної безпеки в Агропромисловому комплексі);

20) не проведено ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки (ст. 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» № 2245-ІІІ);

21) відсутній договір на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування (п. 12 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

22) працівника паливозаправного пункту підприємства не забезпечено засобами колективного та індивідуального радіаційного та хімічного захисту (п. 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

23) не проведено навчання з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки керівником підприємства (п. 8 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України).

З урахуванням викладеного, вважаючи наведене порушення такими, що мають за собою наслідок у вигляді застосування заходів реагування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проведення перевірки виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в акті від 02.04.2021 № 33, у зв`язку з чим експлуатація будівлі та споруд паливнозаправочного пункту ТОВ «Сільгосптехніка нова», розташованого за адресою: Київська область, Володарський район, с. Біліївка, вул. Травнева, 1 здійснюється з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, наявні підстави для застосування заходів реагування до відповідача.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

У відповідності до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно вимог частини десятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону закріплено, що на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок до закону.

У відповідності до частини другої ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

З огляду на вказане, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки має право на звернення до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Положеннями частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Аналогічні положення викладено у приписах частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Таким чином, застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час проведення перевірки ТОВ «Сільгосптехніка нова» встановлено ряд порушень, які зазначені в Акті перевірки від 02.04.2021 № 33.

На думку контролюючого органу, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруд паливнозаправочного пункту ТОВ «Сільгосптехніка нова», розташованого за адресою: Київська обл., Володарський р-н, с. Біліївка, вул. Травнева, 1, до повного усунення порушень зазначених в акті від 02.04.2021 №33, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Позивач вважає, що наявні порушення є істотними та є такими, що несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинять загрозу життю та здоров`ю людей,

При цьому, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Так, згідно з п. 24 частини першої ст. 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор) «надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

У відповідності до п. 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Відповідно до визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.

Таким чином, підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

У силу вимог пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.

У той же час, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Втім, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відтак, існування (не усунення) хоча б одного з порушень, встановлених Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі №823/589/16.

Оцінюючи ж наявність чи відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження усунення порушень відповідачем, слід звернути увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не усунуто всі порушення, які виявлені в ході проведення перевірки.

При цьому, у апеляційній скарзі відповідач не заперечує даного факту та зазначає лише про те, що порушення, які виявлені під час проведення перевірки, є безпідставними, з огляду на процедурні порушення, встановлені під час проведення перевірки.

У той же час, жодних пояснень чи доказів стосовно виконання порушень, визначених у Акті перевірки відповідачем до суду апеляційної інстанції надано не було.

Слід наголосити на тому, що неусунені на даний час відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинять загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи комплексу, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації.

Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Відтак, колегія суддів вважає, що з урахуванням принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами, наявні підстави вважати, що недоліки, які залишились не усунутими відповідачем, є небезпечними для життя і здоров`я людей.

Неусунення невиправлених порушень може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій і, відповідно, ризику невідворотних негативних наслідків.

У той же час, колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування є лише тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 861/16924/16, від 12 листопада 2020 року у справі № 826/10796/16 та від 29 липня 2020 року у справі №160/1903/19.

Враховуючи вищевказане та перевіривши вказані порушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки відповідачем не було надано суду документальних доказів усунення всіх порушень, які були виявлені в ході проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі та споруд паливнозаправочного пункту ТОВ «Сільгосптехніка нова», розташованого за адресою: Київська обл., Володарський р-н, с. Біліївка, вул. Травнева, 1, шляхом зобов`язання ТОВ «Сільгосптехніка нова» повністю зупинити експлуатацію вказаних приміщень до повного усунення порушень зазначених в акті від 02.04.2021 №33.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал, які б були прийняті за наслідками подачі відповідачем клопотань про залишення позовної заяви без руху, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та про зупинення провадження у справі, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

У відповідності до частини друггої статті 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною п`ятою статті статті 243 КАС України Окремим документом викладаються ухвали з питань: 1) залишення позовної заяви без руху; 2) повернення позовної заяви; 3) відкриття провадження в адміністративній справі; 4) об`єднання справ та роз`єднання позовних вимог; 5) забезпечення доказів; 6) визначення розміру судових витрат; 7) продовження та поновлення процесуальних строків; 8) передачі адміністративної справи до іншого адміністративного суду; 9) забезпечення позову; 10) призначення експертизи; 11) виправлення описок і очевидних арифметичних помилок; 12) відмови в ухваленні додаткового судового рішення; 13) роз`яснення судового рішення; 14) зупинення провадження у справі; 15) закриття провадження у справі; 16) залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, частиною сьомою вказаної статті визначено, що ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Крім того, згідно частини другої статті 248 КАС України в ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що ухвали можуть прийматись судом і без виходу до нарадчої кімнати, та оформлення їх протокольно шляхом занесення до протоколу судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 12 липня 2021 року.

У подальшому, судом першої інстанції під час судового засідання 18.11.2021 ухвалами, без виходу до нарадчої кімнати було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування документів, про розгляд справи у порядку загального провадження, у клопотанні про залишення позовної заяви без руху, про зупинення провадження у справі, що свідчить про безпідставність доводів апелянта щодо їх невирішення судом першої інстанції.

Твердження апелянта щодо порушення відповідачем норм чинного законодавства під час оформлення як Наказу на перевірку, так і самого Акту перевірки, колегія суддів оцінює критично, оскільки будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні суб`єктами господарювання у сфері державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення, та вказані обставини позивачем не були покладені в обгрунтування позовної заяви.

При цьому, ні наказ на проведення перевірку, ні Акт проведення перевірки не є предметом оскарження у межах даної справи, враховуючи, що у межах даної справи досліджується питання щодо саме застосування заходів реагування з огляду на порушення ТОВ «Сільгосптехніка нова» вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка нова» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

Є.В. Чаку