Справа № 380/8665/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8665/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 13.06.2017 пенсію за вислугу років на підставі п. а ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова Відповідача у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в пільговому обчислені є протиправною з огляду на те, що законодавством чітко визначено, що таким категоріям осіб як позивач до вислуги років для призначення пенсій строк проходження служби зараховується на пільгових умовах. В постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а викладено правовий висновок, згідно з яким вислуга в пільговому обчислені є достатньою підставою для набуття права на призначення пенсії за вислугу років. При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що календарна вислуга років не є і визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років. Отже, право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, який подано 15.07.2022 року. Так, зазначає, що згідно з вимогами пункту а статті 12 Закону №2262-XII право на пенсію за вислугу років у разі звільнення в період з 01.10.2016 по 30.09.2017 мають особи, які на день звільнення зі служби мають вислугу 23 календарних роки 6 місяців і більше. Оскільки відсутні документи про підтвердження наявності у ОСОБА_1 23 календарних років 6 місяців вислуги, підстави для призначення пенсії відсутні.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи слідує, що наказом начальника Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 20.03.2017 № 63-ос1 старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом керівника цієї ж установи від 12.06.2017 № 131-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Львівського прикордонного загону.

Відповідно до наказу начальника Львівського прикордонного загону (7 прикордонний загін, І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України) від 12.06.2017 № 131-ос вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 12.06.2017 становить в календарному обчисленні 18 років 05 місяців 23 дні, пільгова вислуга років 07 років 04 місяці 21 день, що разом становить вислугу військової служби 25 років 10 місяців 14 днів.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №500/4875/21 позовні вимоги задоволено частково. задоволено частково. Визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області документи для призначення ОСОБА_1 з 17.07.2021 пенсії за вислугу років, згідно з п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022 апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 500/4875/21 без змін.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вищезазначеної постанови Адміністрація Державної прикордонної служби України скерувала документи для призначення пенсії позивача.

Листом від 10.05.2022 №1900-0307-8/13039 відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки відсутня необхідна вислуга років.

Не погоджуючись із вказаною відмовою органу, що призначає пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 3 ст. 23 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом а частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної вимоги КМУ затверджено постанову №393 від 17.07.1992 року Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей.

У відповідності до пп. в п. 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах ДПС за переліком, затверджуваним Адміністрацією ДПС України.

З аналізу вказаного слідує, що Закон №2262-ХІІ, зокрема п. а ст. 12 визначає мінімальний розмір вислуги необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки і більше.

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Постановою № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Відповідно до наказу начальника Львівського прикордонного загону (7 прикордонний загін, І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України) від 12.06.2017 № 131-ос вислуга років військової служби ОСОБА_1 станом на 12.06.2017 становить в календарному обчисленні 18 років 05 місяців 23 дні, пільгова вислуга років 07 років 04 місяці 21 день, що разом становить вислугу військової служби 25 років 10 місяців 14 днів.

Вказана обставина також підтверджена рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі №500/4875/21, тому з урахуванням положень статті 78 КАС України такі обставини доказуванню не підлягають, а тому позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, відмова ГУПФУ у Тернопільській області про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

17.07.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. Тому саме з цієї дати відповідач зобов`язаний призначити позивачу пенсію за вислугу років.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, викладену в листі від 10.05.2022 №1900-0307-8/13039, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 17 липня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.