Справа № 755/20450/21
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва адміністративний позов громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПН МКМ № 008944 від 25.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування послався на те, що у законний спосіб ним було отримано посвідку на тимчасове проживання на території України за № НОМЕР_1 , строк дії - 15.11.2021 року. він мав намір подати документи на продовження строку дії посвідки, однак не зміг цього зробити за станом здоров`я, оскільки в період з 04.11.2021 року по 24.11.2021 року перебував на лікуванні в ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» із діагнозом «бронхіт з бронообстуктивним синдромом», з яким, під час та протягом лікування було заронено перельоти та переїзди. Крім того, він, як заступник директора ТОВ «Інтер-Рокс», отриманий дозвіл серії АА № 085975, виданий Київським міським центром зайнятості на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, який дійсний до 15.11.2024 року.

Позивач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Представник відповідача подав заяву про розгляду справи без його присутності, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Враховуючи вимоги Закону, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ст. 268 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 06.12.2021 року.

07.12.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, 25.11.2021 року уповноваженою особою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 008961, де зазначено, що за адресою: м. Київ, вулиця Антоновича, 114, було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП.

25.11.2021 року першим заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Пустовіт О.О. винесено постанову серії ПН КМК № 008944, згідно якої ОСОБА_1 порушив ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наданих документів встановлено, що позивач є громадянином Російської Федерації, та отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні, строк дії посвідки - 15.11.2021 року.

25.11.2021 року на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПН КМК № 008944 та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. При розгляді даної справи був присутній позивач, надавав пояснення.

По даній справі позивач посилається на те, що не мав можливості звернутися для продовження строку дозволу, так як перебував на лікуванні з 04.11.2021 року по 24.11.2021 року, та йому було заборонено перельоти та пересування.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Постійне проживання на території України біженців підтверджується посвідченням біженця.

Іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Встановлено, що позивач проживає на території України, дозвіл на перебування в Україні скінчився 15.11.2021 року. Це свідчить проте, що позивач обізнаний із законодавством України щодо дозвільних документів. Однак, відповідні документи вчасно не оформив, та статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на момент винесення оскаржуваної постанови, не набув.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що він хворів, та не мав фізичної можливості звернутись до державних органів задля продовження дозволу, на підтвердження чого надав консультативний висновок ЛКК. Даний висновок судом не приймається до уваги, оскільки він виданий 27.11.2021 року, тоді як лікування закінчено 24.11.2021 року, та відповідний висновок видається лікарем в день виписки пацієнта. Дата видачі даного висновку свідчить про те, що на момент винесення оспорюваної постанови позивач не надав відповідачу жодного документу, на підтвердження неможливості звернутись за дозвільними документами як до 15 листопада так і після цієї дати.

Не враховується судом і посилання позивача на те, що він має Дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, терміном дії до 15.11.2024 року, оскільки даний документ не є дозволом на перебування на території України.

Безпідставним є посилання позивача і на те, що він працює заступником директора ТОВ «Інтер-Рокс», оскільки документів які підтверджують дану обставину не надано. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано позивачем, вказано місце роботи - не працює.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Зауваження, прохання щодо необхідності перекладача, адвоката, відсутні.

Статтею 203 КУпАП визначено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Як встановлено в суді, позивач перебував на території України без дозвільних документів, на час винесення оскаржуваної постанови дозволу, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не мав.

Враховуючи вимоги діючого законодавства України суд дійшов висновку, що постанова є законною, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 28.07.2022 року.

Суддя: