Справа № 380/4818/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4818/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/4818/22 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення завданої шкоди-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Департамент патрульної поліції звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції завдану шкоду у розмірі 5508,37 грн.

В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідач проходила службу в Департаменті патрульної поліції та отримала предмети однострою особистого користування, однак після звільнення зі служби в поліції вартість однострою не відшкодувала, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

У визначений в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження строк відповідач відзив не подав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 01 березня 2022 року у даній справі було відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

Наказом Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 06.01.2022 року №57 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції : по управлінню патрульної поліції у Львівській області рядового поліції ОСОБА_1 (0164595), поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №2, з 14 січня 2022 року.

Згідно наказу про звільнення Департаменту патрульної поліції від 06.01.2022 року №57 о/с, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, складає 5508,37 грн.

Перелік предметів однострою, строк носіння яких не закінчився міститься в арматурній картці №1518 та довідці №АВ/85.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості по відшкодуванню вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у сумі 5508,37 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з ч.1 ст.17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.20 Закону №580-VIII, поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (ч.4 ст.20 Закону №580-VIII).

За змістом ч.ч.1, 3 ст.59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 року №772 (далі - Порядок №772).

Відповідно до п.2 Розділу І Порядку №772, однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з п.3 Розділу І Порядку №772, одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

В силу вимог п.п.1-3 Розділу IІІ Порядку №772, строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію).

Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації).

На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 Розділу ІV Порядку №772, предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.

Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.

Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком.

Згідно з п.10 розділу V Порядку №722, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність.

Керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування.

Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що Порядком №772 передбачено певний порядок дій, які має вчинити керівник відповідного органу поліції з метою відшкодування з поліцейського вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, а саме: 1) не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видати наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився; 2) видати поліцейському під розписку належно завірену копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування; 3) за письмовою згодою поліцейського відрахувати з його грошового забезпечення вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився або, у разі незгоди поліцейського з добровільним відшкодуванням такої вартості, у судовому порядку стягнути вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Втім, як видно з матеріалів справи, позивач не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення відповідача зі служби не видавав наказ про відшкодування останнім вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та, як наслідок, не видавав відповідачу під розписку належно завірену копію такого наказу, що свідчить про недотримання вимог Порядку №772.

При цьому, зазначення позивачем у наказі про звільнення відповідача від 06.01.2022 року №57 о/с про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не може слугувати заміною видання передбаченого Порядком №772 наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, та не звільняє позивача від обов`язку дотримання передбаченої Порядком №772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки процедура стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, передбачена Порядком №772, позивачем не дотримана, відсутні і підстави для задоволення позовних вимог останнього.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення завданої шкоди, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 29.07.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.