Справа № 940/579/22
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.07.2022 Провадження по справі № 2-а/940/13/22
Справа № 940/579/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною таскасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції Симоненко В.А. серії 2АВ № 00016127 від 30.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 гривень, а також стягнути судові витрати по справі у вигляді витрат на сплату судового збору, посилаючись на те, що дана постанова є незаконною, оскільки він не є суб`єктом вчиненого правопорушення - за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, допустив водій автомобіля Jeep з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а він є власником автомобіля Ваз 21074 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Безугла І.С. не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Орлов О.С. в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надіслав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 30.05.2022 року інспектором Департаменту патрульної поліції Симоненко В.А. винесено постанову серії 2АВ № 00016127 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 гривеньза те, що він, будучи власником автомобіля Ваз 21074, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29.05.2022 року о 12 годині 59 хвилин за адресою М06 Київ-Чоп 97+297 допустив перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 32 км/год., чим порушив вимоги п. 12.9б ПДР України (а.с11).

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України13.01.2020 року № 13, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - адміністративна постанова).

Уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;

5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Проте, як встановлено в судовому засіданні,інспектором Департаменту патрульної поліції Симоненко В.А. було допущено порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме не було перевірено повноту інформації про зафіксований транспортний засіб, відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи, в результаті чого не було з`ясовано чи винен саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником автомобіля Ваз 21074 з реєстраційним номером НОМЕР_1 червоного кольору, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.12) та фотознімками самого автомобіля (а.с. 17,18).

В постанові серії 2АВ № 00016127 від 30.05.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 , будучи власником саме автомобіля Ваз 21074, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29.05.2022 року о 12 годині 59 хвилин за адресою М06 Київ-Чоп 97+297 допустив перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 32 км/год., чим порушив вимоги п. 12.9б ПДР України.

Проте, із результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зазначених в дані постанові, вбачається, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, допустив водій автомобіля Jeep з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідачем правомірності прийнятого рішення у вигляді постановиінспектора Департаменту патрульної поліції Симоненко В.А. серії 2АВ № 00016127 від 30.05.2022 року доведено не було належних доказів правомірності постанови суду не надано та для дачі особистих пояснень в судове засідання представник відповідача не прибув.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПє протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

При цьому суд відхиляє клопотання представника відповідача Департаменту патрульної поліції Орлова О.С. про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки ухвалою судді Тетіївського районного суду Київської області про відкриття провадження від 11.07.2022 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 246 КАС України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. При цьому, згідно ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 992 грн., що підтверджується квитанцією від 04.07.2022 року (а.с. 19), а отже дані витрати у відповідності ст. 139 КАС Українипідлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі Департаменту патрульної поліції.

Проте, вирішуючи питання про суму сплаченого судового збору, що підлягає відшкодуванню, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає лише 496,20 гривень, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2020 року № 543/775/17 визначила, що за оскарження адмінпостанов необхідно платити судовий збір та зазначила, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2022 року 496,20 гривень).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (помилково сплаченого).

Керуючись, ст.ст. 5, 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції Симоненко В.А. серії 2АВ № 00016127 від 30.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 гривень, а провадження по справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Т.П.Косович