Справа № 640/23612/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Відповідач, В/Ч НОМЕР_1) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про визнання виконавчого листа від 22.04.2021 №640/23612/19 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2022 у задоволенні заяви відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що В/Ч НОМЕР_1 не згодна із діями Печерського районного відділу ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) щодо стягнення виконавчого збору під час примусового виконання рішення суду, що у відповідності до ст. 374 КАС України не є підставою для визнання виконавчого документа таким, який не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою задовольнити заяву В/Ч НОМЕР_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Свою позицію обґрунтовує тим, що по-перше, на виконання рішення суду першої інстанції було видано два виконавчі листи та відкрито два виконавчі провадження, в результаті чого В/Ч НОМЕР_1 зобов`язано сплатити виконавчий збір у сумі 48 000 грн, по-друге, не правильно сформовано текст резолютивної частини рішення суду першої інстанції, що допускає подвійне тлумачення, по-третє, суд повинен був видати один виконавчий лист на виконання всього рішення, по-четверте, 25.01.2021 платіжним дорученням №1440 Відповідач сплатив Позивачу кошти в сумі 8452,88 грн і відповідно виконав рішення у повному обсязі, по-п`яте, загальний розмір виконавчого збору за виконання рішення склав 48 000,00 грн, що значно перевищує суму боргу за рішенням суду, по-шосте, В/Ч НОМЕР_1 не було повідомлено про дату та час судового засідання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у листопаді 2019 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до В/Ч НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності Відповідача, що полягає у не виплаті Позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з вересня 2016 року по грудень 2018 року (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнання протиправною бездіяльності Відповідача, що полягає у не оплаті тривалості щорічної основної і додаткової відпусток за 2019 рік ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язання Відповідача виплатити Позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій з вересня 2016 року по грудень 2018 року (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язання Відповідача оплатити Позивачу тривалість щорічної основної і додаткової відпусток за 2019 рік позивачу, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (а.с. 1-2).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021 (а.с. 23-29) адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1, що полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з вересня 2016 року по грудень 2018 року (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з вересня 2016 року по грудень 2018 року (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- вирішено вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1, що полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- вирішено вийти за межі позовних вимог і зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На підстави заяви Позивача судом видано виконавчий лист від 18.03.2021 №640/23612/19 щодо зобов`язання В/Ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, з вересня 2016 року по грудень 2018 року (включно), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (а.с. 32-33).

Крім того, на підстави заяви Позивача судом видано виконавчий лист від 22.04.2021 №640/23612/19 щодо зобов`язання В/Ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби (а.с. 34-35).

27.04.2021 Печерським районним відділом ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №65279377 щодо виконання виконавчого листа у справі від 22.04.2021 (а.с. 67). У пункті 3 вказаної постанови зазначено про стягнення Відповідача виконавчого збору в сумі 24 000 грн.

05.05.2021 Печерським районним відділом ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №64940971 щодо виконання виконавчого листа у справі від 18.03.2021 (а.с. 59). У пункті 3 вказаної постанови зазначено про стягнення Відповідача виконавчого збору в сумі 24 000 грн.

25.05.2021 Відповідач платіжним дорученням №1440 сплатив на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 34 480,24 грн з призначенням платежу: сума компенсації за невикористані дні відпустки за 2016-2019 роки, згідно рішення суду №640/23612/19 від 25.01.2021 (а.с. 72).

26.05.2021 Відповідач платіжним дорученням №1444 сплатив на рахунок Печерського районного відділу ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) виконавчий збір в сумі 24 000 грн за виконавчим провадженням №64940971.

04.08.2021 до суду першої інстанції надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження №64940971 щодо виконавчого листа від 18.03.2021 (а.с. 36-39).

17.01.2022 до суду першої інстанції надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження №65279377 щодо виконавчого листа від 22.04.2022 (а.с. 40-42).

21.12.2021 Печерським районним відділом ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67956295 щодо виконання постанови №65279377 від 27.04.2021 про стягнення з В/Ч НОМЕР_1 виконавчого збору в сумі 24000,00 грн (а.с. 71).

З урахуванням встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. 374 КАС України, прийшов до висновку про не обґрунтованість поданої заяви, оскільки незгода Відповідача із діями державних виконавців не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 наголосив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 ст. 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Відповідно до ч. 4 ст. 373 КАС України протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу або у разі її відсутності - рекомендованим чи цінним листом.

Разом з цим згідно пп. 18.1 п. 1 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 373 КАС України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Колегія суддів наголошує, що чинними нормами процесуального закону передбачена можливість видачі декількох виконавчих листів в межах однієї адміністративної справи, зокрема, у випадку, коли рішенням передбачено вчинення кількох дій, що має місце у цій справі.

Таким чином, є необґрунтованими доводи Апелянта про необхідність видачі одного виконавчого листа в межах цієї справи, оскільки резолютивною частиною рішення суду першої інстанції від 25.01.2021 передбачено вчинення Відповідачем кількох дій, а тому видача судом першої інстанції двох виконавчих листів відповідає приписам ч. 5 ст. 373 КАС України.

Судова колегія критично оцінює доводи Апелянта про неправлене формулювання тексту резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021, яке, на думку Відповідача, передбачає подвійне тлумачення, оскільки в основі цього твердження лежить незгода Апелянта із рішенням суду першої інстанції від 25.01.2021 і порядком його виконання. Проте, як свідчать матеріали справи, В/Ч НОМЕР_1 не скористалася правом оскарження вказаного рішення в апеляційному порядку чи не усунула можливість, на думку Скаржника, його подвійного тлумачення шляхом подання заяви про роз`яснення судового рішення.

У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як випливає зі змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, на яку посилається Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 у справі № 752/2391/17 (2а-14/09), наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами, за роз`ясненнями згаданого узагальнення, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що незгода Відповідача з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021, а також незгода із діями та рішеннями органів державної виконавчої служби у відповідності до ст. 374 КАС України не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви Відповідача щодо визнання виконавчого листа від 22.04.2021 №640/23612/19 таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, щодо доводів Апелянта про те, що судом першої інстанції не було його повідомлено про дату, час та місце судового засідання, судова колегія зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 04.02.2022 будо направлено на адресу В/Ч НОМЕР_1 повістку про виклик в судове засідання на 11:00 16.02.2022 (а.с. 81, 85), яка була отримана Відповідачем 21.02.2022.

Із змісту довідки суду першої інстанції від 16.02.2022 вбачається, що сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання не здійснювалось, і суд на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалив перейти до розгляду заяви в порядку письмового провадження (а.с. 82).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Отже, Відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Крім іншого, судова колегія звертає увагу, що, як було підкреслено вище, одним із доводів апеляційної скарги В/Ч НОМЕР_1 є саме неналежне його повідомлення про розгляд справи судом, що з урахуванням встановлених вище обставин є підставою для скасування судового рішення на підставі п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Водночас, як було зазначено вище, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 374 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 27 липня 2022 року.