Справа № 380/2365/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2365/22 пров. № А/857/7525/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Глушка І.В., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Сасевича О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 безпідставно утримані кожного місяця, починаючи з 01.01.2021 року кошти в розмірі 20 відсотків розміру пенсії, що проводилась на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії є протиправним з огляду на відсутність підстав для застосування частини 1 статті 50 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю зловживань з його боку. Вказує, що згідно із пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу Державної прикордонної служби України з 05.08.2020 року, а наказ Голови державної прикордонної служби України про поновлення позивача було винесено 04.06.2021 року, відтак позивач в спірний період не перебував на військовій службі. Такий період є вимушеним прогулом, тобто часом, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області №00930 від 06.12.2021 року про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 безпідставно утримані кожного місяця, починаючи з 01.01.2022 року кошти в розмірі 20 відсотків розміру пенсії, що проводилась на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №312-ОС від 02.07.2020 року, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення з 05.08.2020 року.

Згідно протоколу за пенсійною справою - (Державна прикордонна служба України) від 06.08.2020 року, ОСОБА_1 з 06.08.2020 року призначено згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992 пенсію за вислугу років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року в адміністративній справі №380/5829/20 позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина 2451) в особі Голови Державної прикордонної служби України, Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина 1468), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на військовій службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії було задоволено частково та, зокрема: визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної прикордонної служби України від 22.06.2020 №576-ОС «Про особовий склад» в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби полковника ОСОБА_1 (П-000466) за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.07.2020 №312-ОС про виключення із списку особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_1 (П-000466); поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу кадрів Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; стягнуто з Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2020 по 21.05.2021 в сумі 232026 (двісті тридцять дві тисячі двадцять шість) грн. 54 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 24487 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 26 коп. звернуто до негайного виконання.

Як вбачається з витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України №491-ОС від 02.06.2021 року, на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 року в справі №380/5829/20, наказано:

1) поновити ОСОБА_1 на військовій службі та на посаді начальник відділу кадрів Західного регіонального управління з 06.08.2020 року;

2) продовжити з полковником ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби з 06.08.2020 року на строк вимушеного прогулу;

3) начальнику Західного регіонального управління забезпечити виплату полковнику ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відповідно до судового рішення у розмірі 24487,26 грн.

Як вбачається з витягу з наказу начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №197-ОС від 04.06.2021 року ОСОБА_1 поновлено в списках особового складу Західного регіонального управління та на всіх видах забезпечення з 06.08.2020 року; виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць: 24487,26 грн.

Згідно атестату Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про зняття з обліку №207, ОСОБА_1 припинено виплату пенсії по причині поновлення на службі. Пенсію виплачено по 30.06.2021 року.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням №Д/1, пенсіонер ОСОБА_1 , сума до виплати (утримання) становить: -162185,61 грн.

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №231-ОС від 18.06.2021 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Західного регіонального управління та всіх видів забезпечення з 13.07.2021 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 30.06.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що внаслідок поновлення його на посаді начальника відділу кадрів Західного регіонального управління з 06.08.2020 року, у нього за період з 06.08.2020 року по 30.06.2021 року виникла переплата пенсії в сумі 162185,61 грн. У разі несплати позивачем вказаної переплати добровільно, така буде стягнена в судовому порядку. Одночасно повідомлено, що з 01.07.2021 року позивачу припинено виплату пенсії.

Згідно протоколу за пенсійною справою - (Державна прикордонна служба України) від 14.07.2021 року, ОСОБА_1 з 14.07.2021 року призначено згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992 пенсію за вислугу років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 24.12.2021 року представника позивача повідомлено, що Головним управлінням прийнято рішення про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20 відсотків. Утримання здійснюватиметься з січня 2022 року.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначено Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 року № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/7695 (далі - Порядок № 6-4).

Пунктами 3 та 4 Порядку № 6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

У разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Аналогічні правові позиції відображені в постанові Верховного суду від 25.10.2021 року в адміністративній справі №554/4736/17.

Відтак, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники -внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Аналогічні правові позиції відображені у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 року (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду у постанові від 25.09.2018 року (справа № 340/644/15-а).

Разом з тим, підставою для винесення спірного рішення та утримання грошових коштів стало не наявність зловживань з боку пенсіонера при призначенні пенсії, а обставина тривалого судового розгляду справи ОСОБА_1 щодо поновлення на службі в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України.

Апеляційним судом встановлено, що позивач мав право на призначення пенсії у серпні 2020 року, адже передумовою для її призначення було звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Жодних зловживань з боку ОСОБА_1 щодо подання недостовірних даних або подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому достовірно відомо судом не встановлено. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів наявності його вини чи зловживань при отриманні пенсії.

Відтак, в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою встановлено обов`язок пенсіонера повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, адже, як судом встановлено з відзиву на позовну заяву, відповідача було повідомлено Адміністрацією Державної прикордонної служби України про поновлення ОСОБА_1 на службі листом від 10.06.2021 року. Відтак суд, при вирішенні даного спору не вбачає порушень статті 60 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, суд виходить з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі № 173/424/17.

Однак, відповідачем не надано до суду докази на підтвердження наявності таких фактів, що позивач навмисно надав пенсійному органу недостовірну інформацію.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ні судом першої інстанції ні апеляційним судом в процесі розгляду справи не встановлено обставин щодо зловживань з боку ОСОБА_1 при зверненні щодо призначення пенсії, допустимими доказами не підтверджено подання недостовірних даних або подання ним документів з явно неправильними відомостями, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 06.12.2021 року №00930 про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача є протиправним та підлягає скасуванню, а безпідставно стягнуті грошові кошти на виконання такого рішення підлягають поверненню на користь позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/2365/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний