Справа № 520/15471/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Від представника відповідача надійшло заперечення проти стягнення на користь позивача розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на завищену вартість послуг адвоката, необґрунтованість заявлених витрат.
В судове засідання щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат з правничої допомоги представник позивача та представник відповідача не прибули, про час, дату та місце слухання заяви повідомлені належним чином.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року закрито провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу юридичної особи - ДПС України щодо проведення фактичної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області "Про проведення фактичної перевірки ФГ «ВАСИЛІВ ХУТІР»" №1287-п від 25.02.2021 р., без дотримання вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "Василів Хутір" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 06.04.2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "Василів Хутір" (, 63524, Харківська область, Чугуївський район, смт Есхар, комплекс будівель та споруд 13) судовий збір у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).

Частиною 4 ст.132 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Окрім вимоги про підтвердження витрат належно оформленими письмовими документами, згідно з ч.5 ст.132 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; а відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З огляду на положення ч.3 ст.134, ч.4 ст.134, ч.5 ст.134, ч.7 ст.134, ч.7 ст.139 КАС України, ч.8 ст.139, ч.9 ст.139 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини у справі ««Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), правового висновку постанови Верховного Суду від 16.03.2021р. у справі №520/12065/19 до кола критеріїв та юридично значимих факторів у питанні розподілу між учасниками справи витрат на професійну правничу допомогу належать: 1) документальне підтвердження реальності витрат (обсяг документально підтвердженої роботи адвоката); 2) вимушеність чи неминучість витрат; 3) складність справи; 4) ціна позову чи значення справи для учасника спору; 5) поведінка сторони; 6) причини виникнення спору; 7) своєчасність подання доказів понесення витрат; 8) наявність заперечень іншого учасника справи відносно розміру витрат; 9) результат вирішення спору.

При цьому, у силу правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.12.2020р. по справі №640/18402/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу Адвокатським об`єднанням «КУРАФЄЄВ І ПАРТНЕРИ», на підставі договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 №26/201, пов`язана із оскарженням (визнанням протиправним та скасуванням) податкового повідомлення-рішення №0 від 06.04.2021.

Згідно до пункту 4.1 та 4.2 договору від 03.08.2021 №26/201, загальна вартість послуг за цим договором складає загальну суму підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та актів компенсації витрат за договором про надання правової допомоги №26/2021 від 03.08.2021, розрахунки клієнта з Адвокатським об`єднанням здійснюються в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання.

Орієнтована вартість послуг за надання Клієнту правової допомоги за цим договором складає 50000,00 грн.

04.10.2021 між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом укладено додаткову угоду №2, за умовами якої у зв`язку з необхідністю подання заяви про збільшення позовних вимог, сторони дійшли згоди про збільшення розміру орієнтованої вартості послуг за договором від 03.08.2021 №26/201 до 60000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги від 03.08.2021 року №26/2021, додаткова угода №1 від 20.09.2021, додаткова угода №2 від 04.10.2021, додаткова угода №3 від 16.02.2022, акт приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2022, рахунок-фактура №4 від 16.02.2022, платіжне доручення №21 від 16.02.2022 року.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2022: клієнту Товариству з обмеженою відповідальністю "ФГ "Василів хутір" Адвокатським об`єднанням "Курафєєв та партнери" були надані наступні послуги: усні консультації з виїздом на територію Клієнта - 9000,00 грн. (1500,00 грн.Ч6 год.); вивчення разом документів наданих Клієнтом та складання адміністративного позову 20000,00 грн. (1 документ на 17 арк. 20000,00 грн.); клопотання про визнання недопустимим доказом Акт фактичної перевірки від 05.03.2021 1000 грн. (1 документ на 5 арк. 1000,00 грн.); складання відповіді на відзив 6000,00 грн. (1 документ на 4 арк. 6000,00 грн.); заява про збільшення позовних вимог 7500,00 грн. (1 документ на 7 арк. 7500, 00 грн.); відповідь на відзив 2500,00 грн. (1 документ на 3 арк. 2500,00 грн.); участь адвоката та представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні 22.09.2021, 10.11.2021, 10.01.2022, 15.01.2022 14000,00 грн. (1 судове засідання 3500,00 грн.). Всього 60000,00 грн.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою, третьою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року в справі №816/2096/17.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.08.2021 року по справі №520/5311/2020 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Поряд з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

При вирішенні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи складність справи, кількість затраченого часу для підготовки процесуальних документів адвокатом та участь у судових засіданнях, одночасне поєднання таких факторів як: нерозумність об`єктивної необхідності судових витрат у такій сумі для конкретної справи та часткове задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленої до відшкодування суми витрат.

З огляду на викладене, суд вважає справедливим покласти на відповідача тягар з відшкодування заявнику 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача судового збору у загальному розмірі 9770,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами (одна вимога майнового та одна вимога немайнового характеру), а також сплачено судовий збір загальному розмірі 9770,00 грн. (7500,00 грн. за позовну вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення та 2270,00 грн. за вимог про визнання протиправними дій щодо проведення фактичної перевірки).

Рішенням суду від 15.02.2022 року вирішено питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача судового збору у розмірі 7500 грн.

Таким чином, не вирішеними залишилось питання щодо судового збору за позовні вимоги щодо яких закрито провадження у справі у розмірі 2270 грн.

Згідно частини 10 статті 139 КАС України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З огляду на те, що провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу юридичної особи - ДПС України щодо проведення фактичної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області "Про проведення фактичної перевірки ФГ «ВАСИЛІВ ХУТІР»" №1287-п від 25.02.2021 р., без дотримання вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України закрито за пунктом 1 частини першої статті 238 КАС, суд вважає за можливим повернути позивачу сплачену суму судового збору у розмірі 2270 грн.

Таким чином, заява представника позивача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 294, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача - Савченко В.С. щодо розподілу судових витрат по адміністративній справі №520/15471/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Василів Хутір" (комплекс будівель та споруд 13, смт.Есхар, Чугуївський район, Харківська область, 40549522) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Доповнити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року у справі №520/15471/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Василів Хутір" (комплекс будівель та споруд 13, смт.Есхар, Чугуївський район, Харківська область, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Василів Хутір" (комплекс будівель та споруд 13, смт.Есхар, Чугуївський район, Харківська область, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (61166, м.Харків, вул.Бакуліна, 18, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Василів Хутір" (комплекс будівель та споруд 13, смт.Есхар, Чугуївський район, Харківська область, ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, повний текст додаткового судового рішення складено 28.07.2022 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.