Справа № 420/7415/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7415/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, Одеська область, 65014, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, Одеська область, 65014, ), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені без урахування індексації грошового забезпечення відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені з урахуванням індексації грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області за № 124 о/с від 26.01.2022 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням та позивач отримав суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 98 399,66 грн. При цьому, як вказав позивач, індексація грошового забезпечення не була врахована при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Позивач, посилаючись на те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку пенсії за вислугу років, вважає проведення виплати грошової допомоги при звільненні без урахування індексації є протиправною та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.05.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що одноразова грошова допомога при звільненні нараховувалась позивачу відповідно до п. 23 Порядку № 260 з розрахунку місячного грошового забезпечення установлених на день звільнення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійних характер та премій. При цьому, індексація грошового забезпечення не віднесена до складових грошового забезпечення, а тому не входить в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вважає, що його доводи не було спростовано відповідачем та посилається на те, що індексація грошового забезпечення повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільнені, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача у межах спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 25.09.2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року в Національної поліції України.

Згідно наказу ГУ НП в Одеській області № 124 o/c вiд 26.01.2022 року позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію за власним бажанням.

При звільнені зі служби в поліції вислуга рокiв на день звільнення склала: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 25 років 24 дні; для виплати одноразової грошової допомоги при звiльненнi зi служби 25 років 24 дні; на пiльгових умовах (без урахування календарної вислуги) - 05 років 06 місяців 05 днів; усього для призначення пенсії - 30 років 06 місяців 29 днів.

Звернувшись до ГУНП в Одеській області з інформаційними запитами, ОСОБА_1 отримав відповідь від 04.05.2022 за №14/74зі з довідкою від 04.05.2022 за №275 про суми щомісячних виплат індексації грошового забезпечення за період 01.01.2022 року по 31.01.2022 року.

28.04.2022 року ГУ НП в Одеській області виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі 98 399,66 гривень одноразової грошової допомоги при звiльненнi.

Не погодившись з отриманням неповної суми одноразової допомоги позивач звернувся до ГУ НП в Одеській області з запитом, про надання інформації щодо складових розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи з виплаченої йому суми 98 399,66 грн, та пояснення підстав зменшення виплаченої суми допомоги.

04.05.2022 року за №14/278 ГУ НП в Одеській області надало довідку, в якій вказано складові з яких було здійснено розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні:

- посадовий оклад 2500 грн;

- оклад за спеціальне звання - 2200 грн;

- надбавки за вислугу років 50% - 2350.00 грн;

- надбавка за специфічні умови проходження служби АТ 45% - 3 172,50 грн;

- щомісячна премія 56,36% - 5 761,20 грн;

Загальна сума для обчислення одноразової допомоги при звiльненнi склала 15983,70 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, проте відповідачем листом від 16.05.2022 року №14/С-267кц було відмовлено.

Позивач не погодився з протиправною бездіяльністю відповідача щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення та звернувся до суду з цим позовом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Відповідно до ст.3 Закону України Про Національну поліцію у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п.4 ч.10 ст.62 Закону України Про Національну поліцію поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.94 Закону України Про Національну поліцію поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно із п.3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ст.9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України Про Національну поліцію проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України Про державну службу, а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно п. 23 Порядку № 260 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до ч.5 ст.94 Закону України Про Національну поліцію грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року по справі №638/9697/17, індексація грошового забезпечення має враховуватися у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених із військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому разі неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як розрахункової величини одноразової грошової допомоги при звільненні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звільнення зі служби ОСОБА_1 , нараховувалась та виплачувалася в складі грошового забезпечення індексація грошового забезпечення.

При цьому, індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, у зв`язку із чим відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

Враховуючи протиправну бездіяльність відповідача щодо розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, у суду наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, Одеська область, 65014, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звiльненнi без урахування індексації відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити суму одноразової грошової допомоги при звiльненнi з урахуванням індексації та раніше виплаченої суми ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук