Справа № 160/23357/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2022 року Справа №160/23357/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021р. (згідно відомостей Нова Пошта) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної казначейської служби України та просить:

- визнати протиправними дії Відповідачів-1, 2 щодо неналежного забезпечення визначення розміру, періоду, строку, нарахування та негайної повної виплати пенсії позивачеві з 01.12.2018 року;

- зобов`язати Відповідача-1 належним чином здійснити призначення, нарахування та негайну повну виплату пенсії позивачеві з 01.12.2018 року, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та щомісячно проводити відповідні виплати, починаючи з 01.12.2018 року, з врахуванням фактично виплачених сум, до змін у законодавстві, передбачаючих збільшення виплат;

- стягнути солідарно з Відповідачів-1, 2 на користь позивача заборговані за період з 22.12.2018 року по 31.07.2021 року пенсійні виплати в сумі 82829 гривень 25 копійок, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

- стягнути солідарно з Відповідачів-1, 2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 300000 гривень 00 копійок.

- зобов`язати Відповідачів-1, 2 подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. дану позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.05.2022р. було скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р., а справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа №160/23357/21 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 19.07.2022р.

19.07.2022р. згідно розпорядження керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду за №197д, у зв`язку із не перебуванням судді Турової О.М. у тривалій відпустці, на підставі повторного автоматизованого розподілу справ, вказану справу було передано для розгляду судді Конєвій С.О.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 25.07.2022р. по 29.07.2022р. включно у щорічній відпустці, питання щодо можливості призначити дану справу до розгляду вирішується судом 01.08.2022р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктами 4, 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, зі змісту позову вбачається, що позовні вимоги заявлені двох відповідачів - до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та до Державної казначейської служби України, проте, позовна заява не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач просить визнати протиправними дії відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України щодо неналежного забезпечення визначення розміру, періоду, строку, нарахування та негайної повної виплати пенсії позивачеві з 01.12.2018 року, проте, викладу обставин щодо визнання таких дій протиправними саме Державної казначейської служби України з урахуванням її повноважень (не призначає, не нараховує та не виплачує пенсії) у позові не зазначено та відповідних доказів до позову не додано, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, у позові позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн., проте, наводить лише розрахунок щодо 30000 грн. (5 мінімальних заробітних плат: 6000,00 грн.*5) у іншій частині позовних вимог викладу обставин, якими позивач обґрунтовує саме суму моральної шкоди 300000 грн. у позові не зазначено та таких доказів до позову не додано, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що копії документів, які надаються до суду в якості доказів повинні бути засвідчені у встановленому законом порядку.

Загальні вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі, у Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади встановлені Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 (далі - Типова інструкція).

Згідно з пунктом 71 Типової інструкції напис про засвідчення документа складається із слів Згідно з оригіналом, найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені та прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа Підпис.

Враховуючи викладене, засвідчення оригіналу документа передбачає: 1) вчинення відповідного напису уповноваженою на таку дію особою із зазначенням її посади, ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, слів Згідно з оригіналом, а також дати засвідчення копії; 2) скріплення напису про засвідчення копії підписом уповноваженої особи.

Однак, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, позивачем до позовної заяви додано копії документів, які не засвідченні у встановленому законодавством порядку (засвідчувальний напис не містить ініціалів (ініціалу імені) та прізвища особи, якою він вчинений), а отже не є належними доказами у розумінні ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що представнику позивача - Чернешу Д.С. не надано повноважень завіряти копії документів позивача станом на 04.02.2020р. за доданою до позову копією довіреності НОЕ 916593 від 04.02.2020р.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пунктом 1 ч.1, ч.3, ч.4 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Так, позовна заява підписана представником позивача Чернешем Д.С., який діє на підставі нотаріальної довіреності НОЕ 916593 від 04.02.2020р.

Разом з тим, зі змісту копії такої довіреності вбачається, що Чернеш Д.С. може бути представником позивача - Фоміцького В.В. у цивільних справах, тоді як розгляд даної справи здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.55, 59, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій саме Державної казначейської служби України щодо неналежного забезпечення визначення розміру, періоду, строку, нарахування та негайної повної виплати пенсії позивачеві з 01.12.2018 року, з урахуванням її повноважень (не призначає, не нараховує та не виплачує пенсії) та надати відповідні докази на підтвердження таких обставин;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує саме суму моральної шкоди 300000 грн. з урахуванням того, що у позові позивач наводить лише розрахунок щодо 30000 грн. (5 мінімальних заробітних плат: 6000,00 грн.*5) та надати відповідні докази, у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) копій документів доданих до позовної заяви, завірених у встановлено порядку згідно до ч.4, ч.5 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у відповідності до ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів на підтвердження повноважень представника позивача - Чернеша Д.С. представляти інтереси позивача - ОСОБА_1 саме у адміністративних справах станом на 23.11.2021р. (дата підписання позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 59, 94, п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів окремо;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій саме Державної казначейської служби України щодо неналежного забезпечення визначення розміру, періоду, строку, нарахування та негайної повної виплати пенсії позивачеві з 01.12.2018 року, з урахуванням її повноважень (не призначає, не нараховує та не виплачує пенсії) та надати відповідні докази на підтвердження таких обставин;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує саме суму моральної шкоди 300000 грн. з урахуванням того, що у позові позивач наводить лише розрахунок щодо 30000 грн. (5 мінімальних заробітних плат: 6000,00 грн.*5) та надати відповідні докази, у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) копій документів доданих до позовної заяви, завірених у встановлено порядку згідно до ч.4, ч.5 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у відповідності до ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів на підтвердження повноважень представника позивача - Чернеша Д.С. представляти інтереси позивача - ОСОБА_1 саме у адміністративних справах станом на 23.11.2021р. (дата підписання позову), у відповідності до вимог ст.ст. 55, 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва