Справа № 120/3216/22
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3216/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

29 липня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій відповідача щодо відмови відмови позивачці у призначенні та виплаті пенсії за віком та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком, починаючи з 05.12.2021.

2. Позивач зазначає, що нею було направлено Головному управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області всі необхідні документи для призначення пенсії за віком, проте відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу спірні періоди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 25.12.1986 по 22.06.1987, періоду роботи у фірмі "Турист" та періоду догляду за дитиною до трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 06.09.1979.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 25.12.1986 по 22.06.1987 та період догляду за дитиною до трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), і з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3.3. В решті позовних вимог відмовлено.

3.4. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення і виплату пенсії з урахуванням висновків суду не призведе до позитивного результату щодо призначення пенсії, оскільки хочу суд першої інстанції і визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у фірмі "Турист", однак не зобов`язав пенсійний орган його зарахувати.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.11.2021 позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

7. До заяви позивачка додала необхідні документи, в тому числі трудову книжку серії НОМЕР_1 , довідку Управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації від 24.05.2019 № 371 про отримання допомоги, довідку виконавчого комітету Літинської селищної ради Вінницької області від 05.11.2021 № 774, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.08.2007, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 12.09.2019 (повторно), копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 23.04.2002.

8. Листом від 16.11.2021 за № 0200-0214-8/73895 пенсійний орган повідомив позивачку, що рішенням № 97 від 10.11.2021 їй відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки страховий стаж позивачки складає 24 роки 26 днів.

9. До страхового стажу позивачки відповідач не зарахував періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 06.09.1979:

- період роботи з 25.12.1986 по 22.06.1987, оскільки запис даного періоду не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, чинної на дату внесення записів, зокрема, наявне виправлення дати наказу на звільнення;

- період роботи з 01.11.1991 по 01.15.1996, оскільки неправильно внесено запис про звільнення "01.15.1996" (число, місяць, рік), що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, чинної на дату внесення записів;

- період догляду за дитиною до трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки у свідоцтві про народження відсутній штемпель про видачу паспорта.

10. Позивачка вважає такі дії пенсійного органу протиправними, а тому просить суд про захист її порушених прав та інтересів.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-5 цієї постанови.

12. Відповідач вважає, що згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Однак страховий стаж позивачки складає 24 роки 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

14. З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

15. Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

16. Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

17. Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

18. За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

19. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

20. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

21. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

22. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

23. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

24. Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

25. За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

26. Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

27. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. 2Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

29. Оскільки судове рішення оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

30. Таким чином, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в зобов`язанні пенсійного органу зарахувати до стажу роботи апелянта період роботи на фірмі "Турист" з 01.11.1991 року по 15.01.1996.

31. Судом встановлено, що до страхового стажу позивачки відповідач не зарахував період її роботи з 01.11.1991 по 01.15.1996 у зв`язку з неправильним внесенням запису про звільнення "01.15.1996" (число, місяць, рік).

32. З трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 вбачається наступне:

запис № 16 01.11.1991 позивачка прийнята кондитером в кафе "Турист" відповідно до наказу № 185 від 01.11.1991;

запис № 17 09.12.1992 кафе "Турист" реорганізовано в фірму "Турист", позивачка переведена кондитером на підставі наказу № 2 від 09.12.1992;

запис № 18 01.15.1995 позивачка звільнена з посади за власним бажанням, ст. 38 КЗпП, на підставі наказу № 94 від 01.15.1996.

33. Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

34. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

35. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

36. Отже, законодавством передбачено, що основним документом, який фіксує і підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, але у випадку її відсутності або відсутності в ній необхідних записів, трудовий стаж може бути підтверджено двома альтернативними засобами: або іншими документами, або показаннями свідків.

37. Відповідно до довідки Якимівської селищної ради від 11.01.2021 № 36 в трудовому архіві Якимівської ОТГ документи кафе (фірми) "Турист" відсутні. Архівні документи даного підприємства до архіву не надходили в місцезнаходження їх невідомо.

38. Крім того, листом від 27.01.2022 № 0800-0219-9/7969 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізький області направило відповідачу довідку Трудового архіву Якимівської селищної ради щодо неможливості підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (Якимівського району).

39. Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

40. В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

41. За змістом пункту 18 Порядку № 637, у разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

42. З аналізу наведених норм слідує, що для того, щоб показання свідків мали доказове значення, повинні бути документи про роботу свідків за той самий період часу, за який вони підтверджують роботу іншої особи, тобто порушенням цих норм буде повна відсутність таких документів, а не недоліки в їх оформленні, на які посилається відповідач.

43. Крім того, у наведеній нормі йдеться про те, що будь-які документи, а не тільки трудова книжка, дозволяють підтверджувати роботу свідків для врахування їх показань пенсійним органом.

44. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

45. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не був позбавлений можливості підтвердити спірний період роботи позивачки у фірмі "Турист" на підставі показань свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

46. Суд зазначає, що надати відповідачу додаткові документи на підтвердження свого страхового стажу позивачка можливості не мала, але при цьому не повинна нести відповідальність за неналежний документообіг, зокрема, за те, що після припинення роботи фірми "Турист" документація не була передана до архівної установи або ж не збереглася.

47. Отже, можливість надати інші документи для підтвердження наявного трудового стажу в спірний період у позивачки відсутня з незалежних від неї причин, чого пенсійний орган під час розгляду заяви позивачки до уваги не взяв.

48. За встановлених обставин справи суд вважає, що відповідач не вжив усіх можливих заходів для отримання додаткових документів, які позивачка самостійно надати не може.

49. Тому в цій частині суд визнає протиправними дії пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу позивачки період її роботи в фірмі "Турист".

50. Однак при цьому суд не вбачає достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов`язку із зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу позивачки.

51. Разом з тим, беручи до уваги встановлені обставини справи та надані сторонами докази, за результатами вирішення цього спору суд не вбачає достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з призначення позивачці пенсії за віком.

52. Як зазначено у пп. 5.1. п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абзаці 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

53. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (параграф 25).

54. Під час розгляду справи суд не може вдатися до оцінки наявності/відсутності підстав для зарахування до страхового стражу позивачки періоду її роботи в фірмі "Турист", оскільки це пенсійний орган не вчинив усі необхідні дії для підтвердження вказаного періоду роботи.

55. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не була надана оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

56. З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість і незаконність прийнятого відповідачем та оскаржуваного позивачем рішення, суд першої інстанції вірно вказав, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та надати мотивовану відповідь по кожному періоду, який позивач просить зарахувати у пільговий стаж.

57. Лише після розгляду зазначених питань відповідачем, позивач може із ними погодитись чи не погодитись, а тому на даний момент вирішення питання про зарахування чи не зарахування позивачу пільгового стажу у судовому порядку є передчасним, оскільки спору з даного приводу ще не існує.

58. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

59. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

60. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» в контексті мотивації органами місцевого самоврядування своїх рішень. Цей принцип зокрема «…передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб… Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси...».

61. Таким чином, колегія суддів приходить до неспростованого висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача, прийняв законне та обґрунтоване рішення у наведений вище спосіб, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що вирішений судом спір не є ефективним.

62. Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

63. Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

64. Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

65. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

66. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

67. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

68. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

69. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.