Справа № 296/2946/22
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2946/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0063/90200/21 від 10 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0063/90200/21 від 10 листопада 2021 року.

Позов обґрунтовано тим, що 10 листопада 2021 року Черкаською митницею ДФС було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.469 Митного кодексуУкраїни в справі про порушення митних правил №0063/90200/21 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. Митним органом встановлено, що ОСОБА_1 передав тимчасово ввезений ним на митну територію України транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України та не поміщувала його у митний режим транзиту. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки: 1) розгляд справи здійснено митним органом без участі позивача за відсутності даних про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи; 2) вказаний транспортний засіб був ввезений з метою особистого користування, а не з метою передачі транспортного засобу іншій особі, проте був викрадений з усіма документами на право користування автомобілем; 3) відповідальність за ч. 4 ст.469 Митного кодексу України законодавцем запроваджено пізніше, а автомобіль на митну територію України позивач ввіз 10.11.2018 р.; 4) митним органом порушено строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою від 13 червня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 14 липня 2022 року.

Позивач просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 6).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача Жук М.В. просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Також вказав, що 10.11.2021 року в ході розгляду справи було встановлено, що позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 90, ч. 3 ст. 325 МК України, поміщений у митний режим транзиту транспортний засіб «VW SHARAN» (VIN: НОМЕР_1 ), д.р.н. НОМЕР_2 , було передано у користування особі, яка безпосередньо його не поміщувала у митний режим транзиту, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України. За результатами розгляду вказаної справи, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення. Справа про порушення митних правил відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України була розглянута за відсутності позивача, оскільки в матеріалах справи були наявні дані про його завчасне сповіщення про місце і час розгляду справи за вказаною ним та наявною в митних органах адресою. Вважає, що постанова Черкаської митниці від 10.11.2021 року є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі повного дослідження всіх доказів у справі, такою, що відповідає фактичним обставинам справи, уповноваженою посадовою особою митниці, наявність у діях позивача складу ПМП підтверджена матеріалами справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування. Твердження позивача про те, що транспортний засіб вибув з його законного володіння не знаходить свого документального підтвердження (а.с.22-27).

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 205 КАС України суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності позивача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2021 року на адресу ОСОБА_1 направлено виклик про його явку на 30 серпня 2021 року до Черкаської митниці ДФС для надання пояснень в рамках проведення перевірки законності ввезення на митну територію України автомобіля «VW SHARAN». Вказаний виклик надісланий на адресу: АДРЕСА_1 рекомендованим листом (а.с.46,47,48).

02.09.2021 року стосовно ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Черкаської митниці ДФС Жук М.В. складено протокол про порушення митних правил №63/90200/21, згідно якого встановлено, що 10.11.2018 громадянином України ОСОБА_1 в митний режим транзиту було поміщено транспортний засіб «VW SHARAN» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації - НОМЕР_3 ), ввезений ним на митну територію України через пункт пропуску «Славутич - Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС.

14.07.2021 до Черкаської митниці ДФС для здійснення митного оформлення було подано митну декларацію №UA902050/2021/500149 відповідно до якої встановлено, що транспортний засіб «VW SHARAN» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації - НОМЕР_3 ) було передано громадянином України ОСОБА_1 у користування громадянину України ОСОБА_2 , який безпосередньо його не поміщував у митний режим транзиту (а.с. 29-32).

Протокол складався за відсутності ОСОБА_1 , у ньому одночасно визначено час та місце розгляду справи.

Протокол про порушення митних правил, в якому запропоновано ОСОБА_1 протягом 5 днів з моменту отримання даного протоколу прибути до Черкаської митниці ДФС для надання пояснень по суті справи, надісланий митницею на адресу: АДРЕСА_2 03 вересня 2021 року рекомендованим листом (а.с.49,50).

Також ОСОБА_1 було направлено повідомлення про перенесення розгляду справи на 10.11.2021 року та запропоновано у строк до 09.11.2021 прибути до Черкаської митниці ДФС для надання пояснень по суті справи. Вказане повідомлення направлено на адресу: АДРЕСА_3 рекомендованим листом (а.с.52,53,54,55).

Постановою в справі про порушення митних правил №0063/90200/21 від 10.11.2021 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн (а.с. 56-58).

Вказану постанову мотивовано тим, зокрема, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ч. 4 ст. 469 МК України та передала транспортний засіб марки «VW SHARAN» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації - НОМЕР_3 ), який перебував під митним контролем, іншій особі, а тому в його діях наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України.

Постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та 11.11.2021 року надіслана митницею на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованим листом (а.с.49,50).

Згідно ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зі ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України

Транзитний митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ст. 90 Митного кодексу).

Згідно ст.102 МК України, Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Як вбачається з п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі.

Водночас суд звертає увагу на те, що відповідачем взагалі не встановлено, коли та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу позивачем.

Доводи представника відповідача про те, що факт митного оформлення вищевказаного транспортного засобу згідно митної декларації від 14.07.2021 № UA902050/2021/500149 є доказом того, що даний автомобіль у будь-якому разі був переданий ОСОБА_1 у користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзит, не можуть слугувати підставою правомірності оскаржуваної постанови, оскільки відсутні відомості про те, коли та за яких обставин саме цей автомобіль був переданий ОСОБА_1 у користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзит.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка складена за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в Журналі єдиного обліку Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві за №25779 від 25.04.2019, про те, що в період часу з 01.01.2019 по 21.01.2019 заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив автомобіль марки Volkswagen, модель Sharan, SRB20X7, сірого кольору за адресою: АДРЕСА_1 після чого 25.04.2019 виявив його відсутність. В ході проведення перевірки було встановлено, що 25.04.2019 за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 37 виявив відсутність автомобіля марки Volkswagen, модель Sharan, SRB20X7, сірого кольору. Також встановлено, що заявник не надав будь-яких документів, які підтверджують право власності на автомобіль. На даний час в зібраних матеріалах відсутні достатні дані, які вказують на наявні ознаки кримінального правопорушення (а.с.13).

Істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, має також те, що вказана норма набула чинності вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викладено в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22.08.2019 року, в той час як транспортний засіб марки «VW SHARAN» (VIN: НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , країна реєстрації - PL), позивачем ввезено на митну територію України 10.11.2018 року.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії, про що вірно вказував позивач.

Згідно ч.2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідатиза діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Надавши правову оцінку доводам сторони позивача щодо безпідставного розгляду справи про порушення митних правил без участі позивача, суд виходить із наступного.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як зазначалось вище, в наданих суду матеріалах справи про порушення митних правил містяться адресовані ОСОБА_1 повідомлення про необхідність прибути до Черкаської митниці для надання пояснень та виклики на розгляд справи по суті, а також містяться листи про направлення копії протоколу про порушення митних правил та постанови в справі про порушення митних правил, які надіслані через відділення Укрпошти, однак відомостей про їх отримання позивачем матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що всі листи та повідомлення адресовані ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 поверталися з відміткою «не проживає». При цьому, відповідачем продовжувалися направлятися листи та повідомлення на вказану адресу.

Повідомлення, яке було адресоване ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Слід зазначити, що повернення поштового відправлення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», не може бути визнане належним врученням. Відмітка «за закінченням терміну зберігання» не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Також суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна довідка про реєстрацію місця проживання особи №10-14/17364 від 15 липня 2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.8).

Відтак, судом встановлено обґрунтовані підстави для висновку, що про час і місце розгляду справи про порушення митних Черкаською митницею ДФС позивач належним чином повідомлений не був, відповідно, розгляд справи проведено з порушенням вимог ч.ч.1, 4 ст.526 МК України.

Зазначене вочевидь позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката тощо. Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 червня 2018 року, від 29 березня 2019 року у справах, відповідно, № 806/2554/16, №502/1664/16-а.

У зв`язку із наведеним, твердження позивача про неповідомлення його про час та місце розгляду справи, порушення його права на захист, бути присутнім під час розгляду протоколу та надавати пояснення, знайшло своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку мало місце порушення відповідачем норм процесуального права при розгляді справи, що в свою чергу зумовило порушення прав позивача, передбачених ст.498 Митного кодексу України, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом п.1, п.4 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, з огляду на встановлені процесуальні обставини розгляду посадовою особою митниці справи про порушення митних правил відносно позивача, суд дійшов висновку про існування безумовної підставою для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.531 МК України.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Хоча з матеріалів справи вбачається, що зафіксована подія не становила складу адміністративного правопорушення суд, з огляду на обставини справи вважає за необхідне зазначити, що одна із встановлених судом підстав для скасування оскаржуваної постанови свідчить про необхідність направлення справи до Черкаської митниці ДФС на новий розгляд. Проте суд не вбачає доцільним приймати таке рішення в силу положень ч.1 ст.467 МК України, яка визначає строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У справі встановлено, що днем виявлення митним органом правопорушення передбаченого ч.4 ст.469 МК України є 14 липня 2021 року, що доводиться митною декларацією №UA902050/2021/500149.

Відтак, передбачений ч.1 ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення у справі за протоколом №63/90200/21 на даний час уже сплив.

За таких обставин продовження провадження в справі суперечитиме положенням ст.467 МК України та ст.247 КУпАП.

Оскільки на час винесення оскаржуваної постанови не було даних про своєчасне сповіщення позивача про час і місце розгляду справи, а збирання доказів поза строком накладення стягнення суперечитиме закону, суд вважає, що порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, неповідомлення про час та місце розгляду справи, порушення права на захист, бути присутнім під час розгляду протоколу та надання пояснень, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови відповідно до положень п.4 ч.1 ст.531 МК України та закриття провадження у справі.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Що стосується строків звернення до суду з позовом, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або судом (ч. 4, ст. 529 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що про постанову Черкаської митниці ДФС від 10 листопада 2021 року позивач дізнався лише 26 травня 2022 року. Позов позивач скерував засобами поштового зв`язку 31.05.2022 року (а.с. 18), надійшов до суду 06.06.2022 року (а.с. 2).

Відтак, зважаючи на доводи позивача причини пропуску строку є поважними, а тому суд поновлює строк для подання скарги (адміністративного позову) на постанову начальника Черкаської митниці ДФС від 10.11.2021 року у справі №0063/90200/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2022 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2481 гривень.

Отже, у справі за цим позовом підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 гривень (2481 х 0,2).

Разом з тим, як вбачається з квитанції №0.0..1 від 31 травня 2022 року, за подання до суду цього позову позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 гривень, тобто у більшому розмірі.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про його право в порядку вимог ст. 7 Закону України "Про судовий збір" звернутись до суду з клопотанням (заявою) про повернення з державного бюджету судового збору (в частині його переплати).

Керуючись ст.ст. 242-247 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строк для оскарження постанови про порушення митних правил №0063/90200/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України.

Позов задовольнити.

Постанову начальника Черкаської митниці ДФС Меньшикова Данііла Олексійовича від 10 листопада 2021 року в справі про порушення митних правил №0063/90200/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.469 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути з Черкаської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Черкаська митниця ДФС, адреса: м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, буд.76, .

Cуддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення:19.07.22.