Справа № 420/3121/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3121/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивач - не з`явився, представника відповідача - Скрипки О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4434,83 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від І7.'07.2003 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4434,83 гривень за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно в сумі 9298,84 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.200 року з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 29.11.2017 року по 03.05.2018 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2. У період проходження військової служби нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі.

04.02.2021 року позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідачем зазначено, що в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення не було.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №420/3787/21 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року.

Відповідачем нараховано та виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 12840,50 грн. (з урахуванням утриманого військового збору 1,5%).

При цьому сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн.

За період з 01.03.2018 по 03.05.2018 відповідачем нараховано та виплачено поточну індексацію грошового забезпечення в сумі 0,00 грн.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4434,83 грн. в місяць на загальну суму 9298,84 грн.

Позивач вказує, що при розгляді справи №420/3787/21 питання правильності встановлення позивачу щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року судом не досліджувалось.

Ухвалою від 15.02.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 27.05.2021 року ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання, призначене на 26.07.2022 року на 10 год. 00 хв., з`явився представник відповідача.

Повідомлений належним чином позивач до суду не з`явився, разом з позовною заявою позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Під час судового розгляду справи представник відповідача проти задоволення позову в межах заявлених вимог заперечував та вважав його частково необґрунтованим з підстав, викладених у відзиві.

26.05.2022 року представник відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач з 29.11.2017 по 03.05.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Основоположним доводом позивача у позовній заяві є необхідність застосування при обрахунку індексації його грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 - базового місяця березня 2018 року з фіксованою сумою індексації 4434,83грн.

Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку № 1078.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 1 грудня 2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

З 01 березня 2018 року застосовується постанова Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. У зв`язку з цим з 01 березня 2018 року сума посадового окладу позивача змінилась з 740 грн. на 3080 грн.

Тобто, базовим місяцем для нарахування індексації позивачу став березень 2018 року.

На думку відповідача, позивач неправильно розрахував збільшення грошового доходу в березні 2018 у порівнянні з лютим 2018 року, що підтверджується наступним.

Відповідно до п. 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 789 від 25.09.2018, який застосовується з 01 березня 2018 року), винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

У додатку № 8 до позовної заяви в таблиці щомісячна додаткова грошова винагорода зазначена у рядку № 434 як "Додат винаг прикордон". Отже, у 2018 році позивачу щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий виплачена у березні в розмірі 53,12 грн., а за січень - у лютому в розмірі 3187 грн. В подальшому ця винагорода не виплачувалася, оскільки вона скасована (не застосовується) з 01 березня 2018 року (додаток 1).

Відповідно до абзацу 5 п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 28 лютого 2018 р. № 141) у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи викладене, позивач до грошового забезпечення за березень 2018 року не повинен був враховувати щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий в розмірі 53,12 грн., а ця винагорода (53,12 грн.) повинна враховуватися до грошового забезпечення за лютий місяць 2018 року.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 29.11.2017 року по 03.05.2018 року.

Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України від 02.05.2018 року №158-ОС, був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с. 19).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі №420/3787/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.11.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №420/3787/21 відповідачем було проведено індексацію грошового забезпечення позивача за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 12840,50 грн. (з урахуванням утриманого військового збору 1,5%).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з положеннями ст.8 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно ст.5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно ч.2 ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018.

Відтак, березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача.

Відповідно до п. 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 789 від 25.09.2018, який застосовується з 01 березня 2018 року), винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Згідно архівної відомості з січня по грудень 2018 року (а.с.7) щомісячна додаткова грошова винагорода зазначена у рядку № 434 як "Додат винаг прикордон". Отже, у 2018 році позивачу щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий виплачена у березні в розмірі 53,12 грн., а за січень - у лютому в розмірі 3187 грн.

В подальшому ця винагорода не виплачувалася, оскільки вона скасована (не застосовується) з 01 березня 2018 року (додаток 1).

Відповідно до абзацу 5 п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 28 лютого 2018 р. № 141) у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи викладене, позивач до грошового забезпечення за березень 2018 року не повинен був враховувати щомісячну додаткову грошову винагорода за лютий в розмірі 53,12 грн., а ця винагорода (53,12 грн.) повинна враховуватися до грошового забезпечення за лютий місяць 2018 року.

Відповідно до матеріалів справи, сума постійних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення індексації, внаслідок підвищення посадових окладів змінилась з 5365, 12 грн. до 8474, 40 грн., різниця склала 3109, 28 грн.

Згідно наданого відповідачем контррозрахунку індексації грошового забезпечення позивача (а.с.57) сума фіксованої індексації за березень та квітень 2018 року складає по 1353,87 грн., а за травень (три дні) 2018 року - 131,02 грн. Загальна сума індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 03.05.2018 становить 2838,76 грн. (1353,87 грн. + 1353,87 грн. + 131,02 грн. = 2838,76 грн.).

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 1353,87 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення Індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

31.05.2017 року Кабінет Міністрів України посилив соціальний захист військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу, які звільняються зі служби, а також членів їх сімей та вніс зміни до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 №375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових нагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового та начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум ПДФО з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Відтак, беручи до уваги те, що судом визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 1353,87 гривень, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно в сумі 2838,76 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України, зокрема, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Також у прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та достатніми доказами.

Суд зазначає, що наведене позивачем обґрунтування щодо необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - невиконання судових рішень більшістю військових частин у інших справах, не є належним обґрунтуванням для встановлення судового контролю у даній справі, у зв`язку з чим суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ст.ст. 241-246, 293, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 1353,87 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення Індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.05.2018 року включно в сумі 2838,76 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 01.08.2022 року.

Суддя В.В. Андрухів