Справа № 580/11555/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року справа № 580/11555/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати відмову відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років протиправною;

- зобов`язати відповідача розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зниженням пенсійного віку, що передбачено ст. 55 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 20.03.2021.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 29.09.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як потерпілому 4 категорії від аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідач листом №2300-0211-8/62567 від 23.10.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії з підстав не зарахування до страхового стажу періоду з 01.06.1984 по 22.06.1994. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує право його право на соціальний захист.

Відповідач проти позову заперечив. 04.02.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при розгляді документів позивача встановлено, що страховий стаж становить 15 років 11 місяців 4 дні. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі «Ленінський шлях» згідно довідки №133/04-01 від 30.08.2021, оскільки в документі має місце скорочення по батькові. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно довідки, виданої старостою села Яблунів Канівської міської ради Черкаської області №315 від 16.08.2021, позивач ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований в селі, яке на підставі постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 відносилось до 4 категорії радіоактивного забруднення, за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.03.1986.

З трудової книжки № НОМЕР_1 вбачається, що з 01.06.1984 по 22.06.1994 позивач був членом кооперативу «Ленінський шлях» с. Яблунів Канівського району Черкаської області.

Згідно довідки трудового архіву м. Канева виконавчого комітету Канівської міської ради №133/04-01 від 30.08.2021 кількість відпрацьованих днів ОСОБА_1 у КСП с. Яблунів Канівського району Черкаської області в період з травня 1984 року по грудень 1991 року становить:

- 1984 рік: травень 14 днів; червень 26 днів; липень 24 дні; серпень 25 дні; грудень 25 днів;

- 1985 рік: січень 24 дні; лютий 24 дні; квітень 22 дні; травень 18 днів; червень 27 днів; липень 27 днів; серпень 32 дні; вересень 19 днів; жовтень 26 днів; листопад 31 день; грудень 23 дні;

- 1986 рік: січень 4 дні; лютий 21 дні; березень 24 дні; квітень 22 дні; травень 28 днів; червень 26 днів; липень 33 дні; серпень 27 днів; вересень 30 днів; жовтень 30 днів; листопад 17 днів; грудень 16,5 днів;

- 1987 рік: січень 13 днів; лютий 23,5 дні; березень 19,5 днів; квітень 24 дні; травень 24,5 дні; червень 26 днів; липень 20 днів; серпень 32 дні; вересень 17 днів; жовтень 34 дні; листопад 21 день; грудень 15 днів;

- 1988 рік: січень 14,5 днів; лютий 17,5 днів; березень 22 дні; квітень 21 день; травень 25 днів; червень 26 днів; липень 29 днів; серпень 27 днів; вересень 28 днів; жовтень 28 днів; листопад 17 днів; грудень 24 дні;

- 1989 рік: січень 16 днів; лютий 34 дні; березень 28 дні; квітень 24 дні; травень 24 дні; червень 10 днів; липень 27,5 днів; серпень 26 днів; вересень 21 день; жовтень 17 днів; листопад 32 дні; грудень 22 дні;

- 1990 рік: 3+21 днів; лютий 18,5 днів; березень 23,5 днів; квітень 24 дні; травень 15,5 днів; червень 8 днів; липень 39 днів; серпень 29 днів; вересень 14 днів; жовтень 20 днів; листопад 18 днів; грудень 23 дні;

- 1991 рік: січень 19 днів; лютий 23 дні; березень 20,5 днів; квітень 21 день; травень 20 днів; червень 28,5 днів; липень 24 дні; серпень 27 днів; вересень 24 дні; жовтень 25,5 днів; листопад 33 дні; грудень 24 дні.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 29.09.2021 щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як потерпілому від аварії на Чорнобильській АЕС IV категорії.

Відповідач листом №2300-0211-8/62567 від 23.10.2021 повідомив позивача, що за результатами розгляду його заяви було прийнято рішення №42 від 04.10.2021 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що необхідний страховий стаж становить 23 роки, а страховий стаж позивача складає 15 років 11 місяців 4 дні. Позивачу не зарахований період роботи в колгоспі «Ленінський шлях» згідно довідки №133/04-01 від 30.08.2021, оскільки в документі має місце скорочення по батькові.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V (далі Закон №1058), Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-Х11 (далі Закон №796).

Законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V.

Відповідно до прикінцевих положень Закону №1058 закони України та інші нормативні акти застосовуються в частині, що їм не суперечить.

Статтею 55 Закону №796 передбачено умови надання пенсії за віком, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років призначаються зі зменшенням пенсійного віку 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга вказаної статті).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта вказаної статті).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-Х11) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з підстав не зараховування періоду роботи в колгоспі «Ленінський шлях» згідно довідки №133/04-01 від 30.08.2021, оскільки в документі має місце скорочення по батькові.

Проте, у трудовій книжці позивача № НОМЕР_1 зазначено, що з 01.06.1984 по 22.06.1994 позивач був членом кооперативу «Ленінський шлях» с. Яблунів Канівського району Черкаської області.

Оскільки страховий стаж позивача в період роботи в кооперативі «Ленінський шлях» с. Яблунів Канівського району Черкаської області підтверджений трудовою книжкою позивача, відповідач протиправно не зарахував позивачу вказаний період до страхового стажу роботи відповідно до частини 1 статті 59 Закону №1788-Х11.

Водночас частиною 2 статті 59 Закону №1788-Х11 передбачено, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже до страхового стажу позивача належить зарахувати період роботи членом кооперативу «Ленінський шлях» с. Яблунів Канівського району Черкаської області з 01.06.1984 по 22.06.1994 з урахуванням положень частини 2 статті 59 Закону №1788-Х11 та довідки Трудового архіву м. Канева виконавчого комітету Канівської міської ради від 30.08.2021 №133/04-01.

Посилання відповідача на зазначення у довідці №133/04-01 від 30.08.2021 скорочення по батькові є необгрунтованим, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Враховуючи викладене, рішення №42 від 04.10.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу період роботи у кооперативі «Ленінський шлях» с. Яблунів Канівського району Черкаської області з 01.06.1984 по 22.06.1994, суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.10.2021 №42 та зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 908 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивач на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надав: копію договору про надання правової допомоги №80 від 22.12.2021; детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 28.12.2021; акт від 28.12.2021 прийому-передачі виконаних робіт до договору №80 від 22.12.2021; квитанцію до прибуткового касового ордера №108 від 28.12.2021 на суму 7000 грн.

Згідно детального опису робіт виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 28.12.2021 адвокат Бовшик Микола Юрійович надав позивачу наступну правничу допомогу:

- консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно-правових документів та реєстру судових рішень (30 хв на суму 1000 грн);

- вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату клієнтом (30 хв на суму 1000 грн);

- підготовка процесуальних документів (1 година на суму 2000 грн);

- підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви (1,5 год на суму 3000 грн.).

Суд зазначає, що консультація правового характеру та вивчення і надання правової оцінки письмовим документам не є окремими видами правничої допомоги в розумінні статей 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а є складовою з підготовки та оформлення позовної заяви.

Витрати на правничу допомогу в частині підготовки процесуальних документів задоволенню не підлягають, оскільки від позивача після відкриття провадження у справі не надходило до суду жодних процесуальних документів.

Витрати на правничу допомогу в частині підготовки позовної заяви та письмових доказів підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Справа, що розглядається, відноситься до справ незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем було надано незначну кількість письмових доказів.

Отже, заявляючи вимогу про стягнення 7000 грн. витрат на правничу допомогу, позивачем порушено принцип співмірності та розумності розміру таких витрат.

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 1500 грн., є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 241-243, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку № НОМЕР_2 від 04 жовтня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 18000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 29 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку та прийняти рішення щодо призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та надання правничої допомоги у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО