Справа № 240/36815/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 липня 2022 року м. Житомир

справа № 240/36815/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Мала Бердичівська, 23, клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні в період з 13.02.2020 по 30.11.2020 включно розмірів мого посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок мого грошового забезпечення та доплатити мені: за період з 13.02.2020 по 30.11.2020 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 3050,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 630,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 13.02.2020 по 30.11.2020 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів мого посадового окладу в період з 13.02.2020 по 30.11.2020 3050,00 грн. на місяць, та розміру окладу за військове звання з 13.02.2020 року по 30.11.2020 року 630,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби, нараховану із грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу 3050,00 грн. та розміру окладу за військове звання 630,00 грн, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

22 липня 2022 року відповідач надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до моменту припинення на території України воєнного стану.

Враховуючи положення п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання про зупинення провадження у справі в порядку письмового провадження.

Статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Відповідно до пункту 5 частиною 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Диспозиція пункту 5 частини 1 статті 236 КАС України вказує на перебування особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, які, тобто відповідна військова частина чи формування, в складі якої і перебуває військовослужбовець, переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє і по сьогодення.

Згідно з пунктом 2 вказаного указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відтак, суд не заперечує, що відповідача, на момент розгляду питання щодо зупинення провадження у справі, переведено на воєнний стан, однак вважає за необхідне звернути увагу на те, що наведенні положення пункту 5 частини 1 статті 236 КАС України стосуються виключно фізичних осіб та не можуть бути застосовані у відношенні до юридичних осіб, які можуть діяти через представників.

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження направлення всіх військовослужбовців (які можуть здійснювати представництво військової частини НОМЕР_1 у суді) до складу сил і засобів здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації.

Разом з тим, слід відмітити, що обов`язковою умовою зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до настання певних подій та, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позов та всі докази, якими можуть бути підтверджені заперечення проти позову.

При цьому, суд враховує виконання відповідачем, як суб"єктом владних повноважень процесуального обов"язку щодо надіслання 28 грудня 2021 року відзиву на позовну заяву та розгляду справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В той час, суд не може залишити поза увагою, не врахування розумних строків розгляду справи та можливості розглянути справу за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Реалізація завдання адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 КАС України, та ефективне поновлення порушеного (невизнаного, оспорюваного) права не можливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Частиною 3 статті 2 КАС України одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Як це зазначено у практиці ЄСПЛ, судовий розгляд справи повинен відповідати вимозі розумного строку в розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Обґрунтованість тривалості провадження має оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінку заявника та відповідних органів. (п.41 рішення ЄСПЛ у справі «Зяя проти Польщі» (заява №45751/10)).

У пункті 41 справи «Антоненко та інші проти України» від 22.11.2005 (Заява №14183/02) Суд наголосив, що розумність тривалості провадження має бути оцінена в світлі конкретних обставин справи з врахуванням критеріїв, напрацьованих Європейським судом, зокрема складності справи та поведінки заявника і відповідних державних органів. Крім того, також має прийматись до уваги характер процесу та значення, яке він мав для заявника.

Таким чином, суд ознайомившись із змістом поданого клопотання, зважаючи на наявність у матеріалах справи відзиву на позовну заяву, суд вважає, що відповідачем не наведено переконливих та вагомих обставин, що зумовлюють неможливість розгляду справи по суті позовних вимог.

З огляду на викладене, підстави для зупинення провадження у справі відсутні, а як наслідок у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 236, 243, 248, 256, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі №240/36815/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя А.В. Горовенко