Справа № 320/9322/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2022 року

м. Київ

справа №320/9322/20

адміністративне провадження №К/990/18569/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Рибачука А.І., Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №320/9322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, щодо не нарахування та невиплати позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та із 17.07.2018, підвищення до пенсії, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 додаткову пенсію в розмірі визначеному статтею 51 Закону №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548), нарахувати на виплатити позивачу за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 17.07.2018 і в подальшому, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, підвищення до пенсії в розмірі визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», однієї мінімальної заробітної плати (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік);

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати на виплатити позивачу за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю додаткову пенсію в розмірі визначеному статтею 51 Закону №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», 15% від мінімальної пенсії за віком (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 293.06.2022, позов задоволено.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 19.07.2022 надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України, в якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Згідно з частиною 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно із підпунктом 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 7 цього Закону встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 102,00 грн. Позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, складає 1 681,60 грн. (2 102,00 грн * 0,4 * 200%)

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.

У касаційній скарзі скаржник просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону №3674-VI встановлено право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного випливає, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення такої сплати.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно частини 4 статті 330 КАС України, до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Частиною 2 статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику необхідно надати документ про сплату судового збору на суму 1 681,60 грн.

Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області у задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі №320/9322/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа
А.І. Рибачук
Я.О. Берназюк