Справа № 500/2319/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2319/22

29 липня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 09.05.2022 №04 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 03.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 набув право на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 31.12.1992 року не менше 4-х років, що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, витягом з будинкової книги, довідкою відділу з питань державної реєстрації Чортківської міської ради та актом встановлення факту проживання.

Проте, за результатами розгляду звернення позивача від 04.05.2022, відповідачем рішенням від 09.05.2022 №04 відмовлено у призначенні пенсії на підставі відсутності підтвердження мінімально необхідних 4-х років роботи чи проживання на радіаційно забрудненій території для набуття права на зниження пенсійного віку. Вказану відмову позивач вважає протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 24.06.2022 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до поданих документів до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не зараховано період проходження військової служби з 26.04.1986 по 10.07.1987 та період навчання з 30.06.1987 по 27.06.1991, яке проходило на території, що не належить до зони посиленого радіологічного контролю.

За даних обставин, оскільки мінімальний необхідний період проживання чи роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993 не підтверджено, вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 30.06.2022. У даній відповіді на відзив зазначає, що підставою для отримання посвідчення та як наслідок статусу потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є наявність у особи вказаного документа, видача якого пов`язана з фактом постійного проживання або роботи (навчання) на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4. За наявності відповідного статусу потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 4, позиція відповідача про відсутність у позивача права щодо виходу на пенсію за пільговими умовами зі зменшенням пенсійного віку є помилковою.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази та пояснення, викладених у заявах по суті справи, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8), 24.06.1993 Тернопільською обласною державною адміністрацією видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія НОМЕР_1 (а.с.16).

У відповідності до витягу з будинкової книги ОСОБА_1 23.09.1968 вибув з м.Бучач Тернопільської області і зареєстрований в АДРЕСА_1 з 30.10.1968 (а.с.17-20).

З довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка від 16.03.2018 №49/01 (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_1 на підставі протоколу №26 засідання приймальної комісії від 22.08.1984 зарахований студентом першого курсу природничого факультету денної форми навчання (наказ №186 від 22.08.1984) та згідно з рішенням державної іспитової комісії географічного факультету денної форми навчання успішно склав державні іспити (наказ №106 від 27.06.1991), отримав диплом НОМЕР_2 від 21.06.1991 (а.с.30).

У період навчання у зв`язку з призовом на військову службу у Збройні Сили СРСР з 25.06.1985 по 10.06.1987 згідно з військовим квитком НОМЕР_3 від 19.06.1985 (а.с.29) позивачу надавалась академічна відпустка (наказ від 30.06.1987). На підставі наказу №101 від 30.06.1987 ОСОБА_1 допущено до занять, як такого що повернувся з лав Радянської Армії.

Актом про встановлення факту проживання від 04.05.2022 стверджується те, що ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 . без реєстрації з червня 1987 року по червень 1991 року (а.с.22).

Згідно з довідкою відділу з питань державної реєстрації Чортківської міської ради від 20.04.2022 № 15-11/263 ОСОБА_1 з 26.07.1991 по 18.07.2000 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21), про що також свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 23.02.1998 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.7-8).

У м.Чорткові народилося двоє дітей позивача, а саме: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_5 від 19.09.1991, а.с.23) і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серія НОМЕР_6 від 02.08.1994, а.с.24).

04.05.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії, за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 09.05.2022 №04 про відмову в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання станом на 01.01.1993 у зоні радіологічного контролю. Станом на 01.01.1993 період проживання позивача на територіях радіологічного забруднення становить 1 рік 5 місяців 6 днів, до якого не зараховано період проходження військової служби з 26.04.1986 по 10.07.1987 та період навчання з 30.06.1987 по 27.06.1991, яке проходило на території, що не належить до зони посиленого радіологічного контролю.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приписами ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, бездіяльності відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).

Згідно ст.49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Так, п.4 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення викладені у ст.55 Закону №796-ХІІ, згідно абз.1 ч.1 якої особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Пунктом 2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із наведених правових норм вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні радіологічного контролю з моменту аварії, станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-XII, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановлені цим Законом.

Згідно з п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (чинного на час видачі позивачу посвідчення, далі Порядок №501), громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

У відповідності до п.10 Порядку №501 посвідчення видаються, зокрема, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 24.10.2019 у справі № 152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі № 212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №751/2738/17.

Як встановлено судом, Тернопільською обласною державною адміністрацією 24.06.1993 видано ОСОБА_1 посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія НОМЕР_1 .

Наявність у позивача статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідачем не оспорюється, зазначене посвідчення є чинним і вказує на факт проживання (роботи) останнього на території посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону №796-XII.

У відповідності до витягу з будинкової книги ОСОБА_1 23.09.1968 вибув з м.Бучач Тернопільської області і зареєстрований в АДРЕСА_1 з 30.10.1968 (а.с.17-20).

З довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка від 16.03.2018 №49/01 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі протоколу №26 засідання приймальної комісії від 22.08.1984 зарахований студентом першого курсу природничого факультету денної форми навчання (наказ №186 від 22.08.1984) та згідно з рішенням державної іспитової комісії географічного факультету денної форми навчання успішно склав державні іспити (наказ №106 від 27.06.1991), отримав диплом НОМЕР_2 від 21.06.1991.

Актом про встановлення факту проживання від 04.05.2022 стверджується те, що ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 без реєстрації з червня 1987 року по червень 1991 року.

Відповідно до довідки відділу з питань державної реєстрації Чортківської міської ради від 20.04.2022 № 15-11/263 ОСОБА_1 з 26.07.1991 по 18.07.2000 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21), про що також свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 23.02.1998 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Також, у м.Чорткові народилося двоє дітей позивача, а саме: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_5 від 19.09.1991, а.с.23) і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серія НОМЕР_6 від 02.08.1994, а.с.24).

За встановлених обставин, з огляду на визнаний та підтверджений за позивачем статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), а також проживання позивача станом на 01.01.1993 у м.Чорткові, який віднесений до зони посиленого радіологічного контролю, більше чотирьох років, суд приходить до висновку, що позивач набув право на зниження пенсійного віку.

Однак, під час розгляду справи достовірно встановлено, що на момент аварії на Чорнобильській АЕС позивач проходив військову службу в лавах Радянської армії (період строкової служби: з 25.06.1985 по 10.06.1987) згідно з військовим квитком НОМЕР_3 від 19.06.1985, що заперечує факт проживання у зоні посиленого радіологічного контролю (м. Чортків Тернопільської області).

Підтвердженням наведеного є також довідка Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка від 16.03.2018 №49/01, у зв`язку з призовом на військову службу у Збройні Сили СРСР з 25.06.1985 по 10.06.1987 (а.с.29) позивачу надавалась академічна відпустка (наказ від 30.06.1987). На підставі наказу №101 від 30.06.1987 ОСОБА_1 допущено до занять, як такого що повернувся з лав Радянської Армії.

Отже, оскільки достовірних доказів проживання або роботи позивача в зоні радіоактивного забруднення з моменту аварії по 31.07.1986 не представлено, тому ОСОБА_1 права на початкову величину зниження пенсійного віку не має.

Твердження позивача про те, що в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 він проживав разом з батьками в АДРЕСА_1 , яке входить до населених пунктів, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів на підтвердження таких обставин не представлено. Також в цей час, за твердженнями самого позивача, він був зареєстрований (прописаний) в гуртожитку Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка.

За таких обставин, у спірних правовідносинах зниження пенсійного віку має відбуватись у загальному порядку на 1 рік за 3 роки проживання, роботи.

Тобто, позивач набуде право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII у 57 років за наявності страхового стажу не менше 31 років згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 357/9973/16-а.

Як свідчать матеріали справи, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак на дату звернення 04.05.2022 до відповідача із відповідною заявою йому виповнилось 55 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відмовляючи рішенням від 09.05.2022 №04 у призначенні позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно зі ст.55 Закону №796-XII, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та визнає таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 03.05.2022, оскільки така вимога є похідною.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних дій, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 липня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.