Справа № 301/1730/22
Суддя: Золотар М. М.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/1730/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2022 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Балега Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сенина Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сенина Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що 07 червня 2022 року постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 018933 від 07.06.2022 року інспектором поліції Сенина Іваном Івановичем Управління патрульної поліції в Закарпатській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за порушення п.12.4 ПДР України.

На його домашню адресу АДРЕСА_1 було відправлено рекомендований лист з Управління патрульної поліції в Закарпатській області м. Ужгород, вул. Кошового, 2 з копією постанови про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ № 018933 від 07.06.2022 року, яку отримав 16.07.2022 року, про що є підпис на конверті поштового працівника з зазначенням дати вручення, тому строки оскарження починають відлік з дня вручення мені конверта з даною постановою, а саме 16.07.2022 року.

Дана постанова є повністю нечитабельна, тобто копія постанови написана через копірку, яка зрозуміло вже була непридатна для копіювання, а тому є підстави вважати, що це зроблено навмисно інспектором поліції для того щоб він не мав змоги прочитати текст і оскаржити дану постанову.

Зі змісту нечитабельної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07 червня 2022 року, запис часу нечитабельний, керуючи транспортним засобом марки «Ford», моделі «Kuga», н.з. НОМЕР_1 , далі теж текст нечитабельний, на А/Д Н09 рухався зі швидкі сю 75 км за годину в населеному пункті, назви не видно, при цьому перевищив швидкість на скільки км за годину нечитабельне, далі теж текст нечитабельний, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCam, марка і номер приладу нечитабельні.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не визнав, оскільки правил дорожнього руху не порушував, вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з наступних підстав.

Так, відповідач доказів порушення правил дорожнього руху не надав, його було зупинено інспектором Патрульної поліції та вказано на перевищення швидкості руху, зафіксоване приладом TruCam, але позивач заперечив проти цього, адже вказаний прилад інший інспектор тримав у руці під час фіксації швидкості руху автомобіля. Крім того, фіксація швидкості руху була здійснена за межами населеного пункту, так як відповідні дорожні знаки на відрізку шляху, де він рухався, були відсутні, інакше вони би були зазначені в постанові, яку склав інспектор поліції. Але цього під час винесення оскаржуваної постанови враховано не було.

При розгляді справи порушено цілий ряд прав.

В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини. Підстав для складання даної постанови у працівника поліції не було, оскільки ОСОБА_1 не порушував п. 12.4 Правил дорожнього руху. Також, його протиправно було позбавлено прав, передбачених ст. 268 КпАП України, оскільки такі не роз`яснювалися. Поліцейський не взяв до уваги пояснення свідка, який у той момент перебував в автомобілі і сказав йому, щоб він не вмішувався і не виходив з автомобіля.

Надалі, відповідач не звертав уваги на пояснення і почав складати постанову, він попрохав його надати докази скоєння правопорушення (відео чи інше), на що отримав відмову. Відповідач відмовив в наданні постанови, пообіцявши направити її поштою на домашній адрес, при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину у скоєнні правопорушення.

Хоче зазначити, що зупиняв його інший інспектор, який держав прилад «TruCam» і зразу показуючи жезлом зупинитись, а інспектор по прізвищу Сенина стояв подалі біля поліцейського автомобіля, на якому не були включені проблискові маяків і на багажнику якого вже знаходилась підготовлена папка з постановами про накладання адміністративного стягнення, що є грубим порушенням.

Тим самим, поліцейськими було порушено процедуру розгляду справи, що свідчить про недійсність такої постанови і відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву ( а. с. 20, 57), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.

Відповідач інспектор управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сенина Івана Івановича в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а. с. 18, 47), тому суд на підстав ч. 3 ст. 268 КАС України розглянув справу у його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Ісак Д.І. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином ( а. с. 19, 46), причини неявки суд не повідомила, тому суд на підстав ч. 3 ст. 268 КАС України розглянув справу у її відсутності з урахуванням поданого відзиву, де вказала, що 07.06.2022 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008401, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога Н- 09 «Мукачево Рахів Богородчани Івано Франківськ Рогатин Бібірка Львів» км 8 (населений пункт Березинка), було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Ford Kuga» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год, порушивши п. 12.4. ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ 2 «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 (Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Наголошуємо, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 від підпису відмовився. Разом з тим роз`яснення прав особі було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського.

В ході розгляду справи всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 було надано бланк для написання пояснень, однак він письмові пояснення не надав.

Окрім того, в ході розгляду справи позивача було ознайомлено із доказами вчинення правопорушення (продемонстровано на приладі Трукам фото-відеофіксацію його правопорушення), що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті.

На фотознімку, який додано до відзиву, зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати, тощо.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

До відзиву долучено свідоцтво про повірку приладу LTI20/20 TruCAM II серійний номер ТС008401 від 19.11.2021 року№22-01/24085 яке чинне до 19.11.2022 року. Таким чином. LTI 20/20 TruCAM II серійний номер ТС008401 є придатним до застосування працівниками поліції.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560 який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Позивач стверджує, що був зупинений працівниками поліції поза межами населеного пункту, оскільки дорожні знаки, які позначають початок та кінець населеного пункту не зазначені в постанові про адміністративне правопорушення. Однак, звертаємо увагу суду, що такі знаки не повинні зазначатися в постанові про адміністративне правопорушення в силу приписів ст. 283 КУпАП. Порушення швидкісного режиму було допущено позивачем на автомобільній дорозі Н-09 «Мукачево Рахів Богородчани Івано Франківськ Рогатин Бібрка Львів» км.8, яка проходить через населений пункт Березинка (підтверджується географічними координатами із приладу ТРУКАМ та фотознімком з інтернет ресурсу google maps із зазначеними координатами). Окрім того на відеозаписі з місця події чітко зафіксовано житлову забудову населеного пункту (житлові будинки).

Позивач зазначає, що йому не роз`яснили права та не надали можливості скористатися ними. Однак це не відповідає дійсності. Позивача було ознайомлено з його правами, надано можливість написати письмове пояснення (від написання якого відмовився). Даний факт підтверджується відео з нагрудних камер, яке додається до відзиву на компакт-диску.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на відсутність дорожнього інформаційного знаку 5.70.

Однак, відповідно до ПДР України та ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» дорожній знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основ та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака. Отже, зазначений позивачем дорожній знак немає ніякого відношення до спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Фіксація порушення ПДР ОСОБА_1 здійснювалась в ручному режимі.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби контролю за дотриманням дорожнього руху в частині порушення норм швидкісного режиму.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у Позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 07.06.2022 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008401, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога Н- 09 «Мукачево Рахів Богородчани Івано Франківськ Рогатин Бібірка Львів» км 8 (населений пункт Березинка), було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Ford Kuga» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год, порушивши п. 12.4. ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ 2 «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 (Позивач), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 від підпису відмовився. Разом з тим роз`яснення прав особі було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського.

В ході розгляду справи всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 було надано бланк для написання пояснень, однак він письмові пояснення не надав.

Окрім того, в ході розгляду справи позивача було ознайомлено із доказами вчинення правопорушення (продемонстровано на приладі Трукам фото-відеофіксацію його правопорушення), що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті.

На фотознімку, який додано до відзиву, зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати, тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Таким чином, відповідно до положень ст. 258 та відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, ~ V» (далі - Інструкція) інспектором було прийнято рішення по справі на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що йому не роз`яснили права та не надали можливості скористатися ними. Однак це не відповідає дійсності. Позивача було ознайомлено з його правами, надано можливість написати письмове пояснення (від написання якого Позивач відмовився).

Факто роз`яснення прав та надання можливості скористатися ними, надати пояснення підтверджується відео з нагрудних камер, яке додається до відзиву на компакт-диску.

Фіксація порушення ПДР ОСОБА_1 здійснювалась в ручному режимі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 286 КУпАП позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що інспектор управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сенина Івана Івановича при прийняті рішення прийшов вірного висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_1 правопорушення, адміністративне стягнення відповідає санкції статті, дії відповідача є правомірним, а тому суд прийшов до висновку, що постанову слід залишити без зміни, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 297 КАС України, суд, ст. ст. 9, 251, 252, 258, 268 КУпАП, суд,-

Р І Ш И В:

Поновити строк на оскарження від 07.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 018933 від 07.06.2022 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сенина Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: М. М. Золотар