Справа № 460/6577/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2022 року м. Рівне №460/6577/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4
доУправління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (надалі по тексту відповідач) та просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача:

- щодо зняття позивача з обліку як отримувача виплат (за себе та за неповнолітніх дітей), коли дії статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було зупинено, та непоставлення його на облік, коли рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 відновлено дію статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- щодо ненарахування та невиплати позивачу (за нього та за неповнолітніх дітей) з 27.07.2021 без обмеження кінцевим строком щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілим, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

зобов`язати відповідача провести з 27.07.2021 без обмеження кінцевим строком нарахування та виплату позивачу (за нього та за неповнолітніх дітей) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та його неповнолітні діти є потерпілими особами внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживають в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Відтак, позивач та її неповнолітні діти мають право на отримання щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак, нарахування та виплату вказаної щомісячної грошової допомоги у визначеному законом розмірі відповідачем здійснено не було.

Ухвалою від 22.03.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 26.04.2022 позовну заяву в частині позовних вимог за період з 27.07.2021 по 09.08.2021 повернуто позивачу. Позовну заяву в частині позовних вимог, пред`явлених в інтересах ОСОБА_1 , повернуто позивачу.

Ухвалою від 26.04.2022 позовну заяву (в частині позовних вимог, пред`явлених в інтересах неповнолітніх дітей з 10.08.2021) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у відповідача додаткові докази. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Відповідач ухвалу суду від 26.04.2022 отримав 27.04.2022. Відзиву на позов не подав.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с. Орв`яниця Сарненського Рівненської області, що згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106 відносяться до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є батьком неповнолітніх дітей:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження від 02.08.2011 серії НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження від 28.10.2015 серії НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження від 28.10.2015 серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в с. Орв`яниця Сарненського району Рівненської області, що згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106 відноситься до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 30.08.2011 Рівненською обласною державною адміністрацією ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 21.12.2015 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 21.12.2015 Рівненською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_4 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Листом Управління СЗН Сарненської РДА від 30.01.2022 №03/01-3959 на звернення позивача повідомлено, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VІІІ від 28.12.2014 статтю 37 Закону було виключено, відповідно нарахування цієї допомоги було зупинено. Так як зміни в Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо відновлення дії статті 37 не вносились, на обліку як отримувач виплат згідно зі статтею 37 він не перебуває, нарахування вищевказаної грошової допомоги йому з 17.07.2018 по 27.01.2022 не проводилося.

Вважаючи таку поведінку органу соціального захисту населення протиправною бездіяльністю, позивач звернулася до суду з позовом.

Адміністративна справа №460/6577/22 відповідає ознакам типової справи, які визначені Верховним Судом при розгляді зразкової справи №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18).

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України при вирішенні цієї справи суд враховує правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2019 у зразковій справі №240/4946/18 (№Пз/9901/56/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019, провадження №11-134заі19.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII).

Відповідно до ст. 37 Закону №796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими державними адміністраціями або виконавчими органами рад за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого виключено, зокрема, статтю 37 №796-XII.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28.12.2014 №76-VIII визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до статті 63 Закону №796-XII фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Згідно з підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані доповнення Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Кабінет Міністрів України не визначив порядку та розміру виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII.

За таких обставин, за відсутності постанови Кабінету Міністрів України про порядок та розмір виплати грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, до спірних правовідносин застосуванню підлягають безпосередньо норми статті 37 Закону №796-XII (у редакції, чинній з 09.07.2007).

Відтак Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 з 17.07.2018 відновлено право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, на щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену статтею 37 Закону №796-XII, а тому Управління СЗН Сарненської РДА повинно було відновити виплату таким особам означеної допомоги.

Матеріалами справи підтверджується наявність у дітей позивача статусу потерпілої дитини внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями серії НОМЕР_4 від 30.08.2011, серії НОМЕР_5 від 21.12.2015, серії НОМЕР_6 від 21.12.2015, виданих Рівненською обласною державною адміністрацією, факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що у позивача виникли підстави для поновлення конституційного права на виплату за своїх дітей щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-XII, виплата якої була зупинена на підставі положень, які визнані неконституційними.

Проте, як встановлено судом, поновлення такої виплати позивачу відповідачем не здійснено, не здійснено поновлення такої виплати і після звернення позивача з відповідною заявою. Більше того, відповідачем взагалі заперечується право позивача на отримання такої допомоги.

Суд критично оцінює та відхиляє доводи відповідача, що позивач не перебуває у нього на обліку. Суд враховує, що матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується наявність у дітей позивача статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, та факт проживання її на території радіоактивного забруднення. Водночас, відповідач не надав суду доказів перебування позивача як отримувача допомоги за своїх дітей на обліку в іншому органі соціального захисту населення, доказів позбавлення його дітей статусу дитини, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, чи доказів виключення його з Державного реєстру України осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Наведе свідчить про те, що така поведінка держави в особі її компетентних органів по відношенню до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають на території радіоактивного забруднення, не відповідає принципу належного врядування, зміст якого розкритий у багатьох рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 20.01.2012 у справі Рисовський проти України.

Відмова відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу за своїх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 10.08.2021 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства є протиправною, порушує право неповнолітніх дітей позивача на соціальний захист, визначене Законом №796-XII.

З урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі №240/4946/18, порушене право позивачів підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу (за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) з 10.08.2021 щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону №796-XII, у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо зняття позивача з обліку та не поставлення на облік після відновлення дії статті 37 Закону № 796-XII, суд зазначає таке.

Пунктом 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 (далі - Порядок № 936) визначено, що призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики.

Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (далі - Закон), звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117.

Виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідач у відповіді на звернення позивача щодо проведення перерахунку та виплати вищевказаної грошової допомоги не вказував про те, що позивач як отримувач допомоги за своїх дітей знятий з відповідного обліку, а лише послався на відсутність підстав для виплати грошової допомоги у зв`язку з тим, що зміни в Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо відновлення дії статті 37 не вносилися.

Жодного розпорядчого чи іншого управлінського документа про постановлення позивача на облік як отримувача щомісячної грошової допомоги за своїх дітей у зв`язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої статтею 37 Закону № 796, чи зняття з такого обліку, матеріали судової справи не містять.

Крім того, положення Порядку № 936 не передбачають зняття з обліку осіб, яким призначено відповідні соціальні допомоги, компенсації чи надані пільги, а лише визначають можливість, за певних умов, припинення виплати таких видів соціальної допомоги.

Оскільки в ході судового розгляду справи не підтверджено факт зняття позивача з обліку як отримувача грошової допомоги за своїх дітей, відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову частині позовних вимог про визнання неправомірним зняття відповідачем позивача з обліку та непоставлення на такий облік.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

З урахуванням п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" підстави для застосування положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 10.08.2021 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в розмірі, встановленому статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у визначеному законом розмірі, як отримувачу такої допомоги за його неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 10.08.2021 року щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за його неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити невиплати ОСОБА_1 з 10.08.2021 року щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за його неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити невиплати ОСОБА_1 з 10.08.2021 року щомісячну грошову допомогу, встановлену статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, як отримувачу такої допомоги за його неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 липня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул. Демократична, 46,м. Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34502, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398)

Суддя Н.О. Дорошенко