Справа № 160/8160/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року Справа № 160/8160/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне об`єднане управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати йому до пільгового (підземного) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», наступні періоди на вказаних підприємствах: з 15.03.2001 року по 11.06.2001 рік на шахті «Рассвет» виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля» горнерабочим підземним 2-го розряду з повним робочим днем під землею; з 01.10.2003 року по 15.03.2017 рік на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати йому період участі в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції періоди з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р., з 25.03.2016 р. по 04.08.2016 р. - один місяць служби за три до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст.114 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, призначити йому пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення з заявою, тобто з 17.02.2022 року та провести відповідні виплати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Періоди участі в антитерористичній операції зараховано до стажу в одинарному розмірі (без пільгового обчислення один місяць служби за три), оскільки згідно з ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Постановою КМУ від 08.02.1994 р. № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не передбачено 3-х кратне зарахування стажу в період участі в антитерористичній операції. Таким чином, загальний страховий стаж позивача склав 22 роки 11 місяців 09 днів. Пільговий стаж - 04 роки 01 місяць 26 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач-2 просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
20.07.2022 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач 17 лютого та 19 травня 2022 року звертався до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 24.03.2022 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області від 27.05.2022 позивачу також відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. З огляду на вищезазначене, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області не розглядало заяви позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішень про відмову в призначенні пенсії. Зважаючи на викладене, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідачів, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки №2075 від 04.08.2016 р., командира Військової частини НОМЕР_4 приймав участь у бойових діях в зоні АТО в періоди: з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р. та з 25.05.2016 р. по 04.08.2016 р.
17.02.2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заява та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням ПФУ в Полтавській області. Рішенням останнього від 24.03.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до вказаного рішення до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи в ПрАТ "Шахта "Рассвет" з 15.03.2001 р. по 11.06.2001 р., оскільки місце реєстрації підприємства не відомо. Довідка про підтвердження роботи на пільгових умовах позивачем не надана. Також до пільгового стажу не зараховано період роботи в ВАТ "Шахта "Комсомолець Донбасу" з 01.10.2003 р. по 15.03.2017 р., оскільки шахта територіально знаходиться на тимчасово окупованій території, але відповідно до наданого витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство перереєстровано на підконтрольну територію України. Довідка про підтвердження роботи на пільгових умовах позивачем не надана. До загального стажу позивача не зараховано період роботи з 01.06.1995 р. по 15.09.1995 р,. з 26.09.1996 р. по 03.11.1996 р., оскільки дата заповнення трудової книжки - 28.07.2003 року. Таким чином, загальний страховий стаж позивача склав 22 років 11 місяців 09 днів. Пільговий стаж - 04 роки 01 місяць 26 днів.
19.05.2022 року позивач повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заява та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області та рішенням останнього від 27.05.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до вказаного рішення до страхового стажу не враховано періоди роботи з 01.06.1995 р. по 15.09.1995 р., згідно з трудовою книжкою від 28.07.2022 р. серії НОМЕР_1 , оскільки трудову книжку заповнено з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок, а саме: записи про період роботи внесено до дати відкриття трудової книжки. Запропоновано надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній (далі - довідка) період роботи, видані підприємством, на якому працював позивач, на підставі первинних документів. Також до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи в ПрАТ "Шахта "Рассвет" з 15.03.2001 р. по 11.06.2001 р., оскільки місце реєстрації підприємства не відомо, а довідка не надана та період роботи в ВАТ "Шахта "Комсомолець Донбас" з 01.10.2003 р. по 15.03.2017 р., оскільки шахта територіально знаходиться на тимчасово окупованій території, але згідно з витягом ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що підприємство перереєстровано на підконтрольній території України, а довідка також не надана. До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 01.06.1995 р. по 15.09.1995 р., з 26.09.1996 р. по 03.11.1996 р., оскільки дата заповнення трудової книжки 28.07.2003 р. Право на пенсійну виплату позивач набуде після досягнення 56-річного віку, з 18.01.2033 р. Таким чином, загальний страховий стаж позивача склав 23 років 03 місяці 09 днів. Пільговий стаж - 04 роки 05 місяців 13 днів.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788 (далі - Закон №1788).
Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VІІІ було доповнено Закон №1058-IV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.
Суд зазначає, що Закон №1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Преамбулою Закону №1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Отже, Закон №1058-IV, як спеціальний закон, є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України №2148-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11.10.2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону №1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно з списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383).
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Також, відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.
Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається обсяг прав та обов`язків у органів пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що органи пенсійного фонду повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідачем-2 та відповідачем-3 вчинено не було.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 28.07.2003 року позивач працював на різних посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах:
- з 01.06.1995 року по 15.09.1995 рік - учнем горноробочого 3-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ шахті «Рассвет» дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля»;
- з 26.09.1996 року по 03.11.1996 рік - горноробочим підземним з повним робочим днем під землею ДВАТ Шахтобудівельне управління №8 дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля» Міністерства палива та енергетики;
- з 15.11.1996 року по 15.04.1998 рік - проходив військову службу;
- з 15.03.2001 року по 11.06.2001 рік- горноробочим 3-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті «Рассвет» дочірнє підприємство ДХК «Жовтеньвугілля»;
- з 01.10.2003 року по 31.01.2008 рік - працював гірничоробочим підземним 2-го розряду, з повним робочим днем під землею у ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбаса»;
- з 01 лютого 2008 року переведений учнем гірничоробочого очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;
- з 01.02.2008 року направлений на 3,5 місяці на курси за професією гірничоробочим очисного забою з відривом від виробництва;
- з 24 травня 2008 року по 15 березня 2017 року - переведений та працював гірничоробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ «ТЕК Шахта «Комсомолець Донбаса».
- з 30 квітня 2017 року по 03 жовтня 2017 рік - перебував на обліку в Миргородському міськрайонному центрі зайнятості;
- з 31 жовтня 2017 року по 05 листопада 2017 року - перебував на обліку в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості;
- з 06 листопада 2017 року по теперішній час, працює гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею в шахті на дільниці з видобутку вугілля №5, на дільниці МДР, на дільниці №1 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Павлоградське».
При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки ОСОБА_1 щодо спірних періодів роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних ним робіт, а також зазначеними записами чітко визначено, що у спірний періоди позивач працював горноробочим з повним робочим днем в підземних умовах.
Чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача-2 та відповідача - 3 на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими.
Згідно з витягами з наказів №7 від 11.03.2015 року та №200 від 04.08.2016 року за підписом командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_4 позивач проходив військову службу при частковій мобілізації з 11.03.2015 р. по 04.08.2016 р.
Відповідно до довідки №2075 від 04.08.2016 р., виданою командиром Військової частини ПП НОМЕР_3, позивач приймав участь у бойових діях в зоні АТО в періоди: з 12.08.2015 року по 02.03.2016 р., з 25.05.2016 р. по 04.08.2016 р.
Період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р., з 25.05.2016 р. по 04.08.2016 р. зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи в одинарному розмірі.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Абзацом 2 п.1 ст.8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Стаття 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII визначає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Згідно з абз.7 пп.1 п.2.3 розд.II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
З системного аналізу норм чинного законодавства слідує, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.
Також, постановою КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.
Вказана правова позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 року у справі №185/7049/16-а.
Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 09.11.2018 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.
Згідно з військовою довідкою №2075 від 04.08.2016 р., виданою командиром Військової частини НОМЕР_3, позивач приймав участь у бойових діях в зоні АТО в періоди: з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р., з 25.05.2016 р. по 04.08.2016р.
Вказані довідки не визнано підробленими або фіктивно складеними, а тому є обов`язковими при врахуванні періоду участі позивача в антитерористичній операції. Доказів зворотного відповідачами не надано, а матеріали справи не містять.
Оскільки питання про призначення пенсії не вирішувалось пенсійним органом через не зарахування періодів роботи з 15.03.2001 року по 11.06.2001 рік на шахті «Рассвет» виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля» горнерабочим підземним 2-го розряду з повним робочим днем під землею; з 01.10.2003 року по 15.03.2017 рік на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» горноробочим очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею; з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р., з 25.05.2016 р. по 04.08.2016 р. участі в антитерористичній операції в стаж роботи, передчасними є вимоги позивача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути позивача заяву про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17.02.2022 року, з урахування висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Такий спосіб захисту прав позивача матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачами під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії не встановлено інших підстав для відмови у призначенні пенсії, аніж досліджені та спростовані судом у ході розгляду справи.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 15.03.2001 року по 11.06.2001 рік на шахті «Рассвет» виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля», з 01.10.2003 року по 15.03.2017 рік на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи 01.06.1995 р. по 15.09.1995 р., з 26.09.1996 р. по 03.11.1996 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період участі в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції періоди з 12.08.2015 р. по 02.03.2016 р., з 25.03.2016 р. по 04.08.2016 р. - один місяць служби за три до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст.114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.02.2022 р., з урахування висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма