Справа № 380/24380/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/24380/21 пров. № А/857/8207/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №380/24380/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Стор» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів (головуючий суддя першої інстанції Братичак У.В., час ухвалення 16:41 год., місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 22.04.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ЕКО СТОР» звернулося з позовною заявою до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, рішення Львівської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, рішення Львівської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення Товару №1, Товару №2, Товару №3 через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 подав електронні митні декларації, що зареєстровано за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500, в яких вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту). Зазначає, що відповідачем, за результатами перевірки поданих позивачем митних декларацій, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року. Вважає, що Львівською митницею не наведено причини неможливості проведення митного оформлення за заявленими позивачем митними вартостями товарів, тому такі скориговані вартості не можуть братися судом до уваги при вирішення справи по суті. Вважає такі рішення необґрунтованими та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, зазначає, що надані позивачем до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару шляхом застосування основного методу, відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови підлягають скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці сплачений судовий збір в сумі 6810 грн. 00 коп. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які .мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами.

Покликаючись на обставини справ, апелянт вважає, що ним правомірно обрано метод визначення митної вартості товару.

Вказує на те, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи с недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Послідовно розглянувши можливість застосування методів визначення митної вартості, митниця встановила неможливість застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) га метолу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Джерелами для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції», МД від 30.09.21 № UA205140/2021/62671, де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг, МД від 02.10.21 № UA205140/2021/63904Є, де митна вартість товару становить 1.92 дол. США за кг та МД від 30.09.21 № UA205140/2021/63 907, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

Крім цього, апелянт не погоджується із сумою витрат на правничу допомог, яка підлягає стягненню на користь позивача, вважає її завищеною, оскільки, на його думку, підготування позовної заяви та надання консультацій у даній справі не потребувало значних зусиль та часу.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено та з матеріалів справи слідує, що 29 вересня та 30 вересня 2021 року ТОВ «ЕКО СТОР» (код ЄДРПОУ - 41940580) через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 з метою декларування товарів, в тому числі: товар №1 «сало шийне свиняче морожене, без пісних, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання, вагою 21037,00 кг.»; товар №2 «їстівні субстрати свійських свиней морожені - язик, не подрібнений, без теплової кулінарної обробки, не консервований, без харчових добавок та приправ, вагою - 20050,00 кг.»; товар №3 «сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20240,00 грн.» - на митний пост Львівської митниці подано митні декларації (МД), які були зареєстровані за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500.

Окрім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Уповноваженою особою декларанта було визначено митну вартість товару за основним методом, за ціною договору.

Вважаючи, що митна вартість за основним методом не підтверджена, відповідачем винесено спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209160/2021/00073, №UA209160/2021/00077, №UA209160/2021/00078.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що контролюючому органу позивачем надано повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом (ціною договору). Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає їх протиправним та таким, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ввезення на митну територію України Товару №1, Товару №2, Товару №3 відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту №01/05/2020 01 травня 2020 року, укладеного між компаніями ТОВ «ЕКО СТОР» та експортером компанією «POL-EXPORT» Jaroslaw Roszczenko.

За умовами зазначеного зовнішньоекономічного контракту, поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - FCA, EXW, СРТ, СІР згідно правил Інкотермс 2010.

У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Щодо умов розрахунків передбачено, що розрахунки здійснюються на умовах післяоплати, валюта платежу євро або долар.

Як зазначалося, з метою митного оформлення Товару №1, Товару №2, Товару №3 ТОВ «ЕКО СТОР» подало електронні митні декларації, що зареєстровані за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500, в яких вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA204020/2021/011354, щодо товару №1 подала наступні документи: сертифікат якості від 30 вересня 2021 року, рахунок-фактура PL/050606979/2021/007/0610 від 30 вересня 2021 року, автотранспортна накладна від 30 вересня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1021/08219/21/01/UA від 30 вересня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника від 22 вересня 2021, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 року від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів від 01 жовтня 2021 року, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0610 від 30 вересня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1103842 від 30 вересня 2021 року.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA209160/2021/011481, щодо товару №2 подала наступні документи: сертифікат якості від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактура №PL/050606979/2021-007/0617 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна від 02 жовтня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №1021/08221/21/01/UA від 01 жовтня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника від 27 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0617 від 01.10.2021, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1109866 від 02 жовтня 2021 року.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA209160/2021/0011500, щодо товару №3 подала наступні документи: сертифікат якості від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактура (інвойс) №PL/050606979/2021-007/0619 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна від 01 жовтня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №FRSB від 01 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів від 04 жовтня 2021 року, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0619 від 01.10.2021, копія митної декларації країни експорту №21PL301010E1112548 від 03 жовтня 2021 року).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ, декларанту було надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією №UA204020/2021/011354 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п. 1 ч. 4 от. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В ході розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Tluszcz wp. karkowy mrozony Сало шийне свиняче заморожене» за митною вартістю 0,51 євро за кг. згідно рахунку-фактури від 30.09.2021 № PL/050606979/2021-007/0610. У графі 1 CMR від 30.09.21 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоьекономічної угоди. Додатково наданий документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT ІЕ599 містить інформацію ідентичну експортній декларації. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору визначено що у такому інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався. Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, відповідно до розділу 10, яким термін дії встановлено до 31.12.2020. Розділом 5 Договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в Інвойсах, але в інвойсі від 30.09.2021 № PL/050606979/2021-007/0610 відсутні будь-які відомості щодо способу оплати. Прайс-лист від 22.09.2021 №б/н, заявлений у графі 44 митної декларації, не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Zaklady Miesne Viando Sp. z o.o., а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. - до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу на подання додаткових документів для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або Інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Документів згідно вимоги не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на такий товар, а також МД від 30.09.21 № UA205140/2021/62671, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією № UA209160/2021/011481 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п.1 ч. 4 от. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Оzоrу wieprzowe mrozone - язик свинячий заморожений» за митною вартістю 1,52 евро за кг. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту, передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. Також у розділі 2. Договору визначено що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався, що не відповідає вимогам статті 53 п.2 МК України. Прайс-лист від 27.09.2021 №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Zaklady Miesne Viando Sp. z o.o., а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, оскільки відповідно до розділу 10, термін його дії встановлено до 31.12.2020. Розділом 5 Договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в інвойсах, але в інвойсі від 01.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0617 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати. У графі 1 CMR від 02.10.2021 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоьекономічної угоди. Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій -третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63904, де митна вартість такого товару становить 1,92 дол. США за кг.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією № UA209160/2021/0011500 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Slonina wleprzowa mrozona - Сало хребтове свинне морожене» за митною вартістю 0,51 евро за кг. згідно рахунку-фактури від 01.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0619. Виробником товару є «ETABLISSEMENTS ABERA», країна виробництва Франція. Додатково наданий документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT ІЕ599 містить інформацію ідентичну декларації від 03.10.2021 № MRN 21PL301010E1112548 (Польща). Розділом 5 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в інвойсах, але в даному інвойсі відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати. У графі 1 CMR від 01.10.2021 № б/н відправником товару зазначено CAVIAGRO SAS за ордером «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «ETABLISSEMENTS ABERA», тобто підприємством яке є виробником товару. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору визначено що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався. Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, відповідно до розділу 10, яким термін дії встановлено до 31.12.2020. Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу на подання додаткових документів для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Документів згідно вимоги не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією Імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на такий товар, а також МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63907, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Щодо доводів апелянта про те, що термін дії договору від 01.05.20 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020.

Як уже зазначалось вище, між сторонами зовнішньоекономічної угоди №01/05/2020 від 01.05.2020 було укладено додаткові угоди, однією з таких угод від 31.12.2020 було продовжено строк дії зовнішньоекономічного контракту до 31.12.2022.

Позивач зазначає, що зважаючи на чималий обсяг поставок, декларантом помилково не було подано однієї з цих додаткових угод при проведенні митного оформлення. Однак, на момент виставлення рахунків-фактур та поставки товарів в адресу компанії ТОВ «ЕКО СТОР» між сторонами відносини були реальні та підтверджені, то доводи апелянта щодо закінчення терміну дії договору є необґрунтованими.

Щодо стосується доводів апелянта про те, що у графі 1 товаротранспортних накладних відправником товару вказано компанію «POL-EXPORT» Jaroslaw Roszczenko, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявність штампу у товаротранспортній накладній не свідчить про порушення норм митного законодавства та наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

З приводу вимоги про надання прайс-листів щодо кожної з поставок, то апеляційний суд зазначає, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Зважаючи на засади свободи підприємницької діяльності, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Львівська митниця мотивуючи кожне з рішень про коригування митної вартості тим, що ТОВ «ЕКО СТОР» заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, лише констатувала ту обставину, що із прайс-листів не вбачається на яких умовах поставки згідно з Інкотермс сформована ціна, однак не навела доводів, на підставі яких вважає, що до ціни товару, перелік яких наведений в прайс-листах, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Разом з тим, до митного оформлення митному органу позивачем щодо кожної поставки надавалися Komunikat ІЕ599 - підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митні декларації крани-відправлення (експортні декларації), відображається вартість кожного товару в Євро, зазначається відповідний курс Євро до Польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в Польський злотий.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №816/747/15-а.

В експортних деклараціях щодо кожної поставки також є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у рахунках-фактурах, наданих до митного оформлення, графа 46 декларацій країни-відправлення містить вартості товару конвертовану у польський злотий. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами.

Доводи апелянта про те, що у виданих експортерами рахунках-фактурах не відображено інформації про асортимент товару, що ввозився в адресу компанії ТОВ «ЕКО СТОР» є обґрунтованими, оскільки як видно з копій рахунків-фактур, вони містять таблиці, у яких наявні колонки з найменуваннями: «кількість», «вага», «опис товару», «ціна за одиницю», «загальна вартість», «VAT (ПДВ)». Вся інформація у стовпцях заповнена належним чином, саме тому з наявної інформації можна визначити асортимент товару, що ввозився в адресу ТОВ «ЕКО СТОР», його вагу, кількість, вартість, тощо.

Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, то вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах, і в платіжних документах, і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не видно.

Окрім цього, згідно з пунктами 2 і 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частиною третьою статті 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому, частиною першою статті 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина друга статті 64 МК України).

Згідно з частиною третьою статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідач, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів, відхилив можливість застосування наступних методів визначення митної вартості: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності в митного органу і декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

При цьому, в якості джерела інформації для визначення митної вартості відповідач використав цінову інформацію, надану в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 та МД від 30.09.2021 № UA205140/2021/62671, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг., МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63904, де митна вартість такого товару становить 1,92 дол. США за кг., МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63907, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Суд першої інстанції вірно вказав, що при використанні Львівською митницею відомостей з митних декларацій, за якими було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю, митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари, що розмитнювалися за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою до того ж, сторонами правовідносин за такою митною декларацією є зовсім інші компанії, ввезення товару відбулося на зовсім інших умовах, крім того декларантом навіть було обрано інший метод визначення митної вартості товару, про що свідчить цифра « 6» у графі №43 митної декларації. Водночас, митний орган не долучає жодного документу, який би відображав основні положення зовнішньоекономічних відносин таких компаній.

Відповідачем в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а не як це передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Отже, апеляційний суд зазначає, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору, відповідач не спростував достовірність документів, які були подані до митного оформлення та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що такі вказаним вище критеріям не відповідають, тому рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги відповідно в цій частині задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути на свою користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у розмірі 12000 грн. 00 коп., на підтвердження чого надано акт здачі-приймання робіт від 01.11.2021 №1-000000282, відповідно до якого позивачу надано наступні послуги: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права; ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови у митному оформленні; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки; подання письмових пояснень щодо кожної поставки; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції; юридичний прогноз справи; детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; складання стратегії представництва ТОВ «ЕКО СТОР» у суді щодо зазначеної справи; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання позовної заяви.

На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги від 8 вересня 2021 року, ордер на надання правової допомоги серії АС №1031387, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №607, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу на суму 12000,00грн., рахунок-фактуру №1-000000282 від 29.10.2021 на суму 12000,00 грн., акт здачі-приймання робіт від 01.11.2021 №1-000000282 на суму 12000,00грн., платіжне доручення №1993 від 01.11.2021 на суму 12000,00грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 12000,00 грн. є неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8000 грн. є вірним.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати щодо сплати судового збору перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №380/24380/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 28.07.2022