Справа № 640/5662/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 640/5662/21 пров. № А/857/17282/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А.Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року у справі №640/5662/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та стягнення завданої шкоди,-

суддя в 1-й інстанції Логойда І. В.,

час ухвалення рішення 13.09.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив визнати дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі інспектора паркування Шимкова Я. Й. щодо здійсненого ним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик за допомогою спеціального автомобіля евакуатора незаконними та стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною дією у розмірі 1713,80 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі інспектора паркування Шимкова Ярослава Йосиповича, щодо здійсненого ним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Стягнуто з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1558 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що до матеріалів справи додано матеріали фотофіксації, з яких вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем, зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Зазначає, що вказані матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: розміщення транспортного засобу із порушенням зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів та вони мають розглядатися судом, як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Звертає увагу, що одним із доказів є показники технічних засобів, працюючих в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів. Вказує, що, встановивши відповідальну особу, а саме: позивача, за яким зареєстровано вищевказаний транспортний засіб, інспектором з паркування правомірно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та реалізовано повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з фото доказів вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що евакуйований автомобіль стояв вздовж узбіччя вряд з іншими транспортними засобами та не перешкоджав транспортному руху інших транспортних засобів, а тому відповідач не мав передбачених законодавством підстав для евакуації транспортного засобу. Вважає, що посадова особа відповідача своїми діями спричинила обставини, за яких позивач поніс матеріальні втрати у виді платежів, пов`язаних з евакуюванням транспортного засобу та зберігання його на спеціальному майданчику. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року витребувано матеріали справи №640/5662/21, які надійшли на адресу суду 10 червня 2022 року.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, апелянт у апеляційній скарзі зазначає про розгляд справи без його участі, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту наданої суду копії постанови серії АС № від 23 жовтня 2020 року вбачається, що 23 жовтня 2020 року о 21:29 год. за адресою: м. Київ, вул. Станіславського, 3, інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Шимковим Я. Й. зафіксовано в режимі фотозйомки правил зупинки, стоянки, перевірки оплати за паркування на платному паркувальному майданчику правопорушення транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , яке полягало у зупиненні транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Інспектор з паркування виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9 г ПДР України.

У подальшому інспектором з паркування відділу з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шимковим Ярославом Йосиповичем було викликано евакуатор ТОВ Автосос-Сервіс, яке транспортувало транспортний засіб позивача на спеціальний майданчик ГУНП у м. Києві.

Вважаючи незаконними дії інспектора з паркування, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що посадовою особою відповідача в порушення вимог ст.280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП є недоведеним. Крім того, з відповідача необхідно стягнути витрати за послуги з евакуації у розмірі 1558,00 грн.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом пп.«ґ» п.15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з пп. «ґ» п.2 ч.3 ст.265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Ст.279-1 КУпАП передбачає особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

За змістом ч.1 ст.279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст.265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту),частиною першою статті 152-1цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1цього Кодексу.

При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з приміткою до ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2020 року о 21:29 год. за адресою: м. Київ, вул. Станіславського, 3, інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Шимковим Я. Й. зафіксовано в режимі фотозйомки порушення правил зупинки, стоянки транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: зупинення транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

У зв`язку з вчиненим правопорушення інспектор з паркування виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9 г ПДР України та в подальшому інспектором з паркування викликано евакуатор ТОВ Автосос-Сервіс, яке транспортувало транспортний засіб позивача на спеціальний майданчик ГУНП у м. Києві.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення інспектором з паркування здійснено фото фіксацію обставин порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу. Фотоматеріали, отримані під час фотозйомки правопорушення, долучені до матеріалів справи як позивачем з позовною заявою, так і відповідачем з апеляційною скаргою.

Колегією суддів оглянуто вищевказані фотографії, з яких чітко вбачається, що транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішоходного переходу. При цьому, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин позивач не надано, а судом таких не здобуто.

Крім того, за вказаним фактом порушення правил дорожнього руху складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч.3 ст.123 КУпАП. Така є чинною, оскільки доказів на спростування цих обставин матеріали справи не містять.

Таким чином, наявні у матеріалах справи фото матеріали з місця події та й сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є належними та допустимими доказами, які доводять факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо неправомірності складеної постанови інспектором про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.122 КУпАП. Крім того, як зазначено вище така позивачем не оскаржувалася, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Колегія суддів також зазначає, що приміткою до ст.122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді, зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Встановивши відповідальну особу ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечується позивачем, відповідачем правомірно було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, з системного аналізу ст.265-4 КУпАП вбачається, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування, яке здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, є наслідком вчинення правопорушником порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту).

Таким чином, колегія суддів вважає, що тимчасове затримання транспортного засобу позивача інспектором та подальше його повернення після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу відбулося відповідно до норм чинного законодавства.

З врахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи позивача про протиправність евакуації автомобіля, оскільки такий не перешкоджав дорожньому руху, з огляду на положення статті 265-4 КУпАП, якою передбачено, що для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, що встановлено інспектором та підтверджено судом апеляційної інстанції, доказів протилежного позивачем суду не надано.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача, які полягають у тимчасовому затриманні транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик за допомогою спеціального автомобіля евакуатора відповідають вимогам норм чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування шкоди позивачу завданої евакуацією його транспортного засобу, а тому і підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає підставними та обґрунтованими доводи апеляційної скарги, такі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.229, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2021 року у справі №640/5662/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 27 липня 2022 року.