Справа № 480/2745/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року Справа № 480/2745/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/2745/22 за позовом Сумської торгово-промислової палати до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання податкового боргу безнадійним, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Сумська торгово-промислова палата (далі позивач, Сумська ТПП) звернулась з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС) у якій просить суд:

- визнати податковий борг з податку на прибуток в сумі 166 344, 40 грн. безнадійним;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не списання податкового боргу по податку на прибуток в сумі 166 344, 40 грн.;

- зобов`язати ГУ ДПС прийняти рішення про визнання податкового боргу по податку на прибуток в сумі 166 344, 40 грн. безнадійним та списання нарахованих пені й штрафних санкцій;

- зобов`язати ГУ ДПС списати податковий борг з податку на прибуток в сумі 166 344, 40 грн. та нараховані пеню й штрафні санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до платіжних доручень № 18 від 05.08.2014 та № 19 від 06.08.2014 Сумською ТПП було сплачено авансовий платіж по податку на прибуток в сумі 155 500, 00 грн. та 100 500, 00 грн. відповідно. Втім, фактично до бюджету було зараховано 155 500, 00 грн., інша сума установою банку фактично не перераховувалась до бюджету, у зв`язку з чим, за обліками ГУ ДПС виник податковий борг.

Позивач зазначив, що згідно з даними електронного кабінету платника податків, станом на 15.02.2022 у Сумської ТПП обліковується податковий борг по податку на прибуток у загальному розмірі 166 344, 40 грн., який виник 11.03.2016. На думку позивача, враховуючи приписи статей 101, 102 Податкового кодексу України, після закінчення 1095 днів з дати виникнення вказаного боргу, ГУ ДПС зобов`язане було самостійно списати цей борг списати на підставі даних автоматизованої інформаційної системи або довідки контролюючого органу про наявність безнадійного боргу.

Втім, по закінченню встановлених строків, відповідач заходів щодо списання безнадійного податкового боргу не вживав, у зв`язку з чим допустив протиправну бездіяльність.

За таких обставин, Сумська ТПП вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 04.04.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/2745/22, розгляд справи призначено у письмовому провадженні, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ГУ ДПС у відзиві зазначило, що відповідно до декларації по податку на прибуток за 2015 рік, Сумською ТПП було задекларовано суму узгодженого податкового зобов`язання 171 451, 00 грн. При цьому, у серпні 2014 року позивач повідомляв про перерахування коштів в якості авансового платежу по податку на прибуток в сумі 155 500, 00 грн. та 100 500, 00 грн., з яких останні не були зараховані до бюджету. У зв`язку з не зарахуванням коштів та, як наслідок, виникненням податкового боргу, ГУ ДПС направило Сумській ТПП вимогу про його сплату.

Проте, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 по справі № 818/1603/18 згадана податкова вимога була скасована, податковий орган зобов`язано провести коригування в інтегрованій картці платника податку шляхом зменшення заборгованості Сумської ТПП по податку на прибуток на суму 100 500, 00 грн.

Також, відповідач зауважив на тому, що протягом 2014-2022 років зарахування сплати поточних податкових зобов`язань здійснювалось в рахунок погашення податкового боргу на підставі пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, і станом на 31.05.2022 за даними ІКП ІС «Податковий блок» безнадійний податковий борг Сумської ТПП по податку на прибуток не обліковується.

З вищезазначених підстав, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалами суду від 27.06.2022 та від 19.07.2022, з огляду на введений в Україні режим воєнного стану, склад учасників та предмет спору, у задоволенні клопотань позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін, було відмовлено.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до платіжного доручення № 18 від 05.08.2014 Сумською ТПП сплачено авансовий платіж по податку на прибуток в сумі 155 500, 00 грн., а 06.08.2014, згідно з платіжним дорученням № 19 100 500, 00 грн.

Згідно з декларацією по податку на прибуток за 2014 рік, сума узгодженого податкового зобов`язання по податку на прибуток склала 133 773, 00 грн., а відповідно до декларації за 2015 рік 171 451, 00 грн.

У зв`язку з тим, що установою банку кошти в сумі 100 500, 00 фактично не були перераховані до державного бюджету, 13.03.2018 ГУ ДПС направило позивачу податкову вимогу про сплату боргу в загальному розмірі 129 000, 37 грн.

За результатами судового оскарження, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 по справі № 818/1603/18 вказана податкова вимога визнана протиправною та скасована, податковий орган зобов`язано провести коригування в інтегрованій картці платника податків шляхом зменшення заборгованості по податку на прибуток на суму 100 500, 00 грн., сплачену згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

На виконання пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Не сплачена платником податків у встановлений строк сума узгодженого грошового зобов`язання, стає податковим боргом (пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За змістом пунктів 102.1, 102.2 статті 102 Кодексу, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили (п. 102.2. ст. 102 ПК України).

Пунктом 102.4. статті 102 Кодексу передбачено, що у разі коли грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

На виконання пункту 101.1. статті 101 Податкового кодексу України, безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягають списанню.

Згідно з пунктом 101.2. статті 101 Кодексу, під терміном "безнадійний" розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

101.2.6. податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

При цьому, пункт 101.5 статті 101 ПК України, зобов`язує контролюючі органи щокварталу здійснювати списання безнадійного податкового боргу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, за змістом вказаних норм, у разі коли з дати виникнення у платника податків податкового боргу (узгодженого податкового зобов`язання, визначеного самостійно або податковим органом, не сплаченого у встановлені строки), минуло більше 1095 днів, такий податковий борг стає безнадійним та підлягає списанню контролюючим органом. Тобто, для виникнення обов`язку у контролюючого щодо списання податкового боргу, окрім іншого, платник податків, по-перше, повинен мати податковий борг, а по-друге, з дати виникнення цього боргу повинно минути більше 1095 днів.

У цій справі судом встановлено, що стверджуючи про наявність безнадійного податкового боргу в сумі 166 344, 40 грн., відносно списання якого ГУ ДПС допустило протиправну бездіяльність, Сумська ТПП посилається на те, що датою виникнення згаданої суми податкового боргу є 11.03.2016, оскільки 01.02.2016 було граничним строком сплати грошових зобов`язань з податку на прибуток, а сам борг є сумою узгодженого податкового зобов`язання по податку на прибуток, не сплаченою внаслідок не перерахування установою банку коштів в сумі 100 500, 00 грн. згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014.

В той же час суд зазначає, що правовідносини які виникли між Сумською ТПП та ГУ ДПС у зв`язку з перерахуванням коштів в сумі 155 500, 00 грн. і 100 500, 00 грн. згідно з платіжними дорученнями № 18 від 05.08.2014 та № 19 від 06.08.2014 в якості сплати податкових зобов`язань по податку на прибуток, були предметом розгляду у справі № 818/1603/18.

Як убачається зі змісту рішення від 25.07.2018, під час розгляду вказаної справи суд встановив, що у зв`язку з неврахуванням коштів в сумі 100 500, 00 грн., перерахованих позивачем до бюджету згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014 в якості сплати податкових зобов`язань по податку на прибуток, податковий орган дійшов висновку про виникнення податкового боргу по цьому податку, у зв`язку з чим, 13.03.2018 сформував податкову вимогу № 2897-17.

Проте, суд констатував, що кошти в сумі 100 500, 00 грн., перераховані Сумською ТПП згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014, мають враховуватись ГУ ДПС як сплачені в рахунок погашення податкових зобов`язань по податку на прибуток, у зв`язку з чим, зробив висновок про відсутність податкового боргу, визнав протиправною та скасував податкову вимогу про його сплату. Одночасно, суд зобов`язав податковий орган провести коригування в інтегрованій картці платника податку Сумської ТПП шляхом зменшення заборгованості по податку на прибуток в сумі 100 500, 00 грн.

Отже, права та інтереси позивача щодо обліку податку на прибуток, зокрема, право на врахування коштів в сумі 100 500, 00 грн., перерахованих згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014 в рахунок сплати податкових зобов`язань по податку на прибуток, є захищеним.

На виконання частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом вказаних норм, незважаючи на встановлену презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень (обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності), позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку доказування тих обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Доводячи наявність податкового боргу в сумі 166 344, 40 грн., датою виникнення якого є 11.03.2016, Сумська ТПП надає суду копії податкових декларацій по податку на прибуток за 2014 та 2015 роки, копії платіжних доручень № 18 від 05.08.2014 та № 19 від 06.08.2014, а також, роздруківку з особистого кабінету платника податків.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги те, що обставина належного виконання Сумською ТПП обов`язку щодо сплати податку на прибуток при перерахуванні коштів в сумі 100 500, 00 грн. згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014, тобто, відсутності податкового боргу у цій сумі, є встановленою у рішенні суду від 25.07.2018 по справі № 818/1603/18 і не потребує доказування, суд робить висновок про недоведеність тверджень Сумської ТПП щодо виникнення податкового боргу в сумі 166 344, 40 грн. внаслідок неврахування податковим органом коштів, сплачених згідно з платіжним дорученням № 19 від 06.08.2014.

Також, суд зауважує на тому, що зміст роздруківки з особистого кабінету платника податків не надає можливості встановити підставу і дату виникнення податкового боргу в сумі 166 344, 40 грн., у зв`язку з чим, на переконання суду, твердження позивача щодо наявності безнадійного податкового боргу, який підлягає списанню, також є недоведеними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати бездіяльність ГУ ДПС щодо списання податкового боргу Сумської ТПП в сумі 166 344, 40 грн. такою, що не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Сумської торгово-промислової палати до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання податкового боргу безнадійним, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик