Справа № 380/8844/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8844/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, Головне управління ПФУ у Львівській області), у якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до страхового та пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи з 01.12.2020 до 08.11.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком № 1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і до розрахунку середньої заробітної плати позивачу період роботи з 01.12.2020 до 08.11.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ч. 1 ст. 33 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати призначення пенсії, тобто 30.12.2021, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено протиправність, на думку позивача, відмови відповідача у зарахуванні періоду з 01.12.2020 по 08.11.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля». На думку позивача, він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо повноти сплати страхових внесків. Позивач вважає, що такі дії відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду порушують його права, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 28.06.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.07.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 49410 від 26.07.2022) в якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що позивачу з 30.12.2021 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання. Зазначив, що при призначенні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, оскільки згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» Форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків відокремленим підрозділом шахти «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля». Вказав, що, з урахуванням норми абз. 7 пункту 4.3 Порядку № 33-1, страхові внески ВП «Шахта «Степова»» ДП «Львіввугілля» за спірний період відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля»», тому, на думку відповідача, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, з дня її призначення відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 23.02.2004 (а.с. 7-11) у позивача, ОСОБА_1 наявний трудовий стаж, зокрема:

- з 04.04.2005 прийнятий учнем гірника підземного першого розряду з повним робочим днем в шахті «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- з 11.04.2005 направлений в УКП на курси гірників підземних з відривом від виробництва;

- з 11.05.2005 практика на підземних роботах;

- з 21.06.2005 після курсів переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 14.02.2006 звільнений з ініціативи працівника;

-з 04.04.2006 прийнятий гірником підземним 3 розряду на д. ВіТБ з повним робочим днем під землею на шахту «Межиріченська» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- з 04.12.2007 відряджений в УКК на курси гірників очисного забою з відривом від роботи;

- з 22.01.2008 по 17.03.2008 проходив практику учнем гірника окисного забою на д. № 6 з повним робочим днем під землею;

- з 24.03.2008 переведений гірником окисного забою 5-го розряду на д. № 6 з повним робочим днем під землею;

- з 14.01.2011 звільнений по п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- з 18.01.2011 прийнятий підземним гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем на підземних роботах по переводу з шахти «Межиріченська» у шахту «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- з 03.09.2011 прийнятий гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею на шахту «Межиріченська» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- з 07.09.2011 звільнений по ст. 38 КЗпП України;

- з 20.09.2011 прийнятий підземним гірником очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем на підземних роботах у шахту «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

- з 08.11.2021 звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі місячного середнього заробітку та одноразової допомоги у розмірі двомісячного середнього заробітку за стаж роботи згідно з колективним договором.

Як слідує з листа відповідача від 14.04.2022 № 1300-5903-8/29547, позивачу з 30.12.2021 по 31.12.2022 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності, як особі з інвалідністю внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії ОСОБА_1 враховано період заробітної плати з 01.07.2000 по 30.11.2020 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 2,53453. Загальний страховий стаж позивача становить 18 років 02 місяці 16 днів, в тому числі 14 років 07 місяців 07 днів пільговий стаж за Списком № 1 (стаж на підземних роботах). Період роботи на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля»» з 01.12.2021 по 08.11.2021 не враховано до страхового та пільгового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 16.02.2022) підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 12).

Позивач вважає такі дії Головного управління ПФУ у Львівській області щодо відмови йому в зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.05.2020 до 05.01.2022, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, не зарахувавши до загального та підземного стажу позивача періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 08.11.2021, посилався на те, що за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків роботодавцем. З цього приводу, суд зазначає таке.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період з 01.12.2020 по 08.11.2021 працював прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею. Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача зазначений період до страхового стажу та стажу роботи за Списком № 1 (пільгового стажу).

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні до загального та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком № 1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля»» з 01.12.2020 по 08.11.2021 та у відмові у перерахунку розміру пенсії, з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 30.12.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля»» з 01.12.2020 по 08.11.2021 та здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 30.12.2021, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із висновком суду про задоволенням позову судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи ОСОБА_1 у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 08.11.2021 та у відмові у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 30.12.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 08.11.2021 та здійснити ОСОБА_1 з 30.12.2021 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур