Справа № 160/238/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року Справа № 160/238/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Трофімові Б.Д.,
представника позивача - Ваховської Г.О.,
представника відповідача - Лавринович О.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/238/22 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 765 953,77 грн. У добровільному порядку відповідачем сума не сплачена.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України. Запропоновано відповідачу надати докази погашення податкового боргу (за наявності).
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого у задоволенні позовних вимог останній просив відмовити з огляду на їх необґрунтованість. Відзив на позовну заяву надійшов до суду 09.02.2022, тобто поза межами встановленого ч. 5 ст.162 КАС України строку. До відзиву додано клопотання про визнання причини пропуску строку надання відзиву на позов поважною, та про поновлення строку на подання відзиву на позов та долучити його до матеріалів справи № 160/238/22.
Ухвалою від 10.02.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву та поновлення такого строку у справі №160/238/22, визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву та поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Суддя Калугіна Н.Є. з 31.01.2022 по 04.02.2022 включно, з 16 лютого 2022 року по 01 квітня 2022 року перебувала на лікарняному та у щорічній відпустці.
27.03.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно змісту якої, позивач не згоден із доводами викладеними у відзиві на позов, та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 постановлено перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 10.05.2022.
10.05.2022 учасники справи в судове засідання не прибули, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 31.05.2022.
Ухвалою від 10.05.2022 в порядку письмового провадження, витребувано від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у термін 5 днів з дня отримання даної ухвали суду: детальний розрахунок суми пені, що входить до складу суми у розмірі 765 953,77 грн, який містить дату нарахування, період нарахування, підставу нарахування, із вказівкою на суми нарахування; письмові пояснення стосовно неврахування під час визначення суми позову уточнюючих декларацій відповідача з орендної плати за землю у 2019 та 2020 роках; витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання", у термін 5 днів з дня отримання даної ухвали суду: письмові пояснення стосовно доводів викладених у відзиві на позов щодо підстав відмови у позові в частині пені та штрафних санкцій.
23.05.2022 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду від 10.05.2022 доказів.
25.05.2022 від відповідача надійшли письмові пояснення.
16.06.2022 від позивача надійшли письмові пояснення.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2022, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні 19.07.2022 просила позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні 19.07.2022 вказала про безпідставність позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Відповідач як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Як вказує контролюючий орган за відповідачем рахується заборгованість, всього у розмірі 765 953,77 грн, яка згідно розрахунку суми позову (а.с.15) складається з:
орендної плати з юридичних осіб основний платіж на суму 449575,31 грн за період з жовтня 2019 року по липень 2021, штрафні санкції 190774,09 грн, пеня 119 590,11 грн;
податку на додану вартість основний платіж на суму 6014,26 грн, штрафні санкції 2040,84 грн, пеня 3973,42 грн.
Податкове повідомлення-рішення направлено за місцезнаходженням відповідача, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією рекомендованого поштового відправлення та поштовим конвертом.
Доказів оскарження чи скасування податкового повідомлення-рішення до суду сторонами не надано, судом вказаних обставин не встановлено.
На підставі висновків вказаних актів перевірки Головним управлінням складені податкові повідомлення-рішення:
Податкові повідомлення-рішення направлені за місцезнаходженням відповідача, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих поштових відправлень та поштових конвертів.
Доказів оскарження чи скасування податкових повідомлень-рішень до суду сторонами не надано, судом вказаних обставин не встановлено.
Відповідно до ст. 59 ПК України контролюючим органом сформована податкова вимога від 30.01.2014 №401-15, яка направлена на адресу платника засобами поштового зв`язку та отримана останнім (а.с.43).
Податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною.
Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом.
Таке коригування узгодженого податкового зобов`язання, на думку відповідача, не враховано позивачем при нарахування податкового боргу при зверненні до суду з даним позовом.
Також відповідач не погоджується із заявленою до стягнення сумою пені та штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання, адже, позивачем визначено неправильну суму основного боргу.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 9 Податкового кодексу України та статтею 65 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів, який справляється на всій території України та закріплюється за бюджетами місцевого самоврядування.
Відповідно до п.16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абзац третій).
Статтею 42 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2).
Правовідносини з приводу нарахування пені унормовані приписами ст. 129 Податкового кодексу України.
після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;
у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.
У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня з.а період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.
Нарахування пені закінчується:
у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;
у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;
у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);
при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
У ході розгляду справи судом з`ясовано, що пеня нарахована контролюючим органом у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 119 590,11 грн за період 30.11.2019 по 01.02.2021 та з податку на додану вартість на суму 3973,42 грн за період за період 20.11.2019 по 20.07.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" (зі змінами та доповненнями) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.
Дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 (до 22 червня 2020 року), №500 від 17.06.2020 (до 31 липня 2020 року), № 641 від 22.07.2020 (до 31 серпня 2020 року), від 09 грудня 2020 р. №1236 (до 28 лютого 2021 року), від 17 лютого 2021 р. № 104 (до 30 квітня 2021 року), від 15.12.2021 №1336 (до 31 березня 2022), від 31.03.2022 №630 (до 31 серпня 2022).
Відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Таким чином, згідно наданої позивачем до матеріалів справи довідки-розрахунку пені контролюючим органом безпідставно нарахована пеня починаючи з 30.04.2020 (орендна плата з юридичних осіб) та з 10.04.2020 (податок на додану вартість).
Належних пояснень з цього приводу контролюючим органом не надано.
У свою чергу представником відповідача у судовому засіданні 21.06.2022 надані пояснення, з яких вбачається про визнання позову в частині стягнення податкового боргу з податку на додану вартість всього у розмірі 6014,26 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (ч. 5 ст. 189 КАС України).
Крім того, в зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань по ПДВ, платнику податків, відповідно до ст. 129 ПК України нарахована пеня у розмірі 3973,42 грн (розрахунок пені).
Враховуючи, що нарахування контролюючим органом пені з податку на додану вартість починаючи з 10.04.2020 відбулося з порушенням вимог п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення такої пені у розмірі 1066,41 грн, оскільки дії позивача за нарахування суми пені з 10.04.2020 суперечать закону та порушують права, свободи, інтереси відповідача.
При цьому, з огляду на визнання відповідачем суми, яка підлягає стягненню з податку на додану вартість судом порушень вимог закону під час нарахування таких сум інших порушень не виявлено, відтак сума у розмірі 4947,85 грн (штрафні санкції - 2040,84 грн та сума пені у розмірі 2907,01) підлягає стягненню.
При цьому, судом має бути відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені зі сплати за землю у розмірі 7137,22 грн, у зв`язку із порушенням позивачем приписів п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
З огляду на вказане, розрахунок пені має бути викладений наступним чином:
119 590,11 грн 7137,22 грн (період нарахування з 30.04.2020 по 01.02.2021) = 112 452,89 грн;
3973,42 грн 1066,41 (період нарахування з 10.04.2020 по 20.07.2020) = 2907,01 грн.
Всього сума пені становить: 112 452,89 + 2907,01 = 115 359,90 грн.
Відносно суми боргу з податку «орендна плата з юридичних осіб» судом встановлено таке.
Таким чином, позивач звертаючись до суду з даним позовом визначив суму боргу з податку «орендна плата з юридичних осіб» всього у розмірі 759 939,51 грн, з яких основний платіж на суму 449 575,31 грн, штрафні санкції 190 774,09 грн, пеня 119 590,11 грн.
Вказане зменшення податкових зобов`язань пов`язане з тим, що у зв`язку з тим, що у відповідача зменшилась площа орендованої земельної ділянки.
Підставою для цього слугувало рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №1708-51/VІІ від 21.06.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок в користування». Вказаним рішенням скасовано чинність договору оренди земельної ділянки б/н від 05.10.2018 р.
У зв`язку з укладенням нового договору оренди земельної ділянки від 24.09.2019 відповідачем 16.10.2019 подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2019 № 29799700 на зменшення податкових зобов`язань в сумі 198 505,20 грн (66 168,40 грн у місяць).
Судом щодо орендної плати за землю за 2020 рік встановлено, що відповідачем 19.02.2020 подано звітну податкову декларацію з плати за землю за 2020 рік реєстраційний № 12046845 на загальну суму податкових зобов`язань в сумі 137 777,68 грн (11 481,47 грн у місяць).
Також 03.04.2020 відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2020 рік № 16942346 тип декларації - уточнююча декларація.
Право на зменшення податкових зобов`язань надано відповідачу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №533-ІХ, згідно п. 52-4 якого, не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за відповідні місяці.
Окрім того, 14.08.2020 відповідач подав податкову декларацію з плати за землю за 2020 рік реєстраційний №32153335 тип декларації - уточнююча декларація. Згідно цієї уточнюючої податкової декларації податкові зобов`язання з орендної плати за землю за зменшувалися на суму 781,30 грн.
Таким чином, сума орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих розрахунків, становить:
з січня по липень 2021 року: 79 290,40 грн.
Таким чином, фактично задекларована відповідачем сума орендної плати за податковим деклараціям та уточнюючим розрахункам за період з жовтня 2019 року по липень 2021 року складає 238 807,35 грн.
При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
З урахуванням викладених законодавчих приписів, дослідженню і оцінці підлягали питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомлень-рішень статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та, з огляду на встановлене, чи були правові підстави для її стягнення.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову, а саме 546 982,18 грн (основний платіж з плати за землю у розмірі 238 807,35 + штрафні санкції з плати за землю у розмірі 190 774,09 + пеня з плати за землю у розмірі 112 452,89 + штрафні санкції з ПДВ у розмірі 2 040,84 + пеня з ПДВ у розмірі 2 907,01).
Щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 28 липня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна