Справа № 460/5545/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/5545/21 пров. № А/857/3080/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Носа С.П., Улицького В.З.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі № 460/5545/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення 31.12.2021,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 31.12.2021,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» (далі також ТзОВ «Морган Феніче», позивач, товариство) звернулось з позовом до Поліської митниці Держаудитслужби (далі Поліська митниця ДМС, відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.12.2020 №UA204020/2020/0000238/2 та картку відмови №UA204020/2020/01170, від 03.12.2020 №UA204020/2020/0000224/2 та картку відмови №UA204020/2020/01050, від 19.11.2020 №UA204020/2020/0000213/2 та картку відмови №UA204020/2020/00967.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Морган Феніче» (Україна) як покупцем, та IKEA Components s.r.o. (Словаччина) як продавцем, було укладено Договір купівлі-продажу №А023/12 від 04.05.2012 (далі - Договір). Відповідно до Договору з урахуванням Додатку №16 від 01.05.2016р. продавець зобов`язався передавати у власність покупця товар - комплектуючі, а покупець прийняти та оплатити їх за цінами, вказаними на кожну поставку у інвойсі на умовах поставки FCA Malacky. На виконання умов вказаного Договору продавцем було поставлено покупцю товари в асортименті за інвойсами: №221102214 від 16.11.2020 загальна сума, на яку поставлено товар становить 7387,72Євро; №221102624 від 01.12.2020 загальна сума, на яку поставлено товар становить 4128,57Євро; №221103127 від 17.12.2020 загальна сума, на яку поставлено товар становить 15013,34Євро.

З метою митного оформлення придбаного товару за наведеним вище договором контрактом подав до відповідача митні декларації, визначивши загальну вартість імпортованих товарів за ціною Договору та вказавши у графі 43 Код MBB «1» (основний метод).

Однак, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, згідно з якими було визначено, що числове значення митної вартості товарів має бути скориговано.

Позивач вважає, що наведені у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів обґрунтування є безпідставними та необґрунтованими, оскаржувані рішення є такими, що прийняті з порушенням норм законодавства та без всебічного і належного розгляду документів позивача, що були надані ним у встановленому порядку для митного органу, оскільки подані документи містили усі дані, необхідні для визначенни митної вартості товару, а самі документи не містили розбіжностей чи ознак підробки. Крім того зауважує, що митний орган не обґрунтував належним чином неможливість використання попередніх методів для визначення митної вартості товару та важає, що дії відповідача по витребуванню додаткових документів та здійсненню визначення митної вартості товару за резервним методом є неправомірними, а відтак підлягають скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій вказує про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги зокрема обґрунтовує помилковістю висновку суду першої інстанції про правомірність рішення митного органу, оскільки начебто подані позивачем митному органу документи містили недоліки, які призвели до виникнення сумнівів у органу митного контролю щодо достовірності відомостей, які у них містяться.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не навів жодної інформації, яка б вказувала про які саме недоліки документів ідеться, оскільки вважає, що наявні у справі документи не містять недоліків, адже митний орган здійснив їх прийняття, розмитнив товар і випустив його у вільний обіг. Вважає, що суд проігнорував норми матеріального права відповідно до яких митна вартість товару базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 МК України), а всі подані до митного органу документи не містили суперечностей та давали в повній мірі можливість встановити заявлену митну вартість товару, відтак підстав для запиту відповідачем у позивача будь-яких додаткових документів не було.

Апелянт звертає увагу суду першої інстанції на те, що вимога митного органу надати документи, що стосуються вартості дизайну меблів, товарів для дому і пов`язаних з цим виробів для оформлення внутрішнього інтер`єру є протиправною, оскільки спростовується тим, що предметом договору не була поставка меблів або товарів для дому, а зазначена у пункті 1.1. Договору інформація є нічим іншим як інформаційним повідомленням щодо того, хто така компанія ІКЕА (тобто інформація про сторону Договору). З інвойсів, і з інших документів, поданих до митного оформлення вбачається, що предметом поставки були завіси, гвинти, шпильки, шурупи, тощо, які аж ніяк не являються меблями чи предметами інтер`єру та не позиціонуються як товари, які постачаються під торговою маркою ІКЕА, що підтвердив і митний орган, який у рішенні про коригування митної вартості зазначає на проти кожної товарної позиції, що відносно торговельної марки відсутні відомості - «нема даних». Окрім того, митний орган жодним чином не обґрунтував своє рішення тим, як розроблений шведською компанією ІКЕА Швеція АБ дизайн меблів впливає або може вплинути на вартість завіс, болтів та шурупів, які продаються іншою компанією - Ікеа Компоненте (Словаччина).

Стосовно твердження відповідача про те, що вартість упаковки включено у вартість товару, і ця сума не була виокремлена у наданих документах окремо, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що без надання додаткових документів неможливо достовірно встановити чи були включені всі витрати понесені позивачем на перевезення товарів, а також їх реальний розмір, апелянт зазначає, що такі висновки суду суперечать п.1 ч.10 ст. 58 МК України, відповідно до якої при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Звертає увагу, що відповідно до Додатку №16 від 01.05.2016 «Вартість палет та упаковки включена в ціну товару», відтак умови Договору чітко визначали те, що вартість упаковки включена у вартість товару, тому вимога надати будь-які додаткові документи щодо вартості упаковки, є неправомірною, адже митна вартість товару вже містить у собі такі витрати і сума витрат на упаковку не може бути ще раз додана до вартості товару, адже вже міститься у ній.

Також вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки безпідставному твердженню митного органу про наявність у нього інформації про те, що ціна за окреме найменування товару є нижчою за ціну ідентичного товару, митне оформлення якого здійснювалося у попередній період часу, оскільки наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди раніше випущені товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, позаяк митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Митний орган не вказував для ТОВ «Морган Феніче» про те, що надані разом з митною декларацією документи містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни - а відповідно не бажання митного органу приймати та враховувати митну вартість за основним методом є таким, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Поліською митницею Держмитслужби подано клопотання про заміну відповідача у справі. Колегія суддів вважає за можливе у відповідності до ст. 55 КАС України здійснити заміну Поліської митниці Держмитслужби на Рівненську митницю () як відокремлений підрозділ юридичної особи Державної митної служби України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19.11.2020 року за митною декларацією (далі МД) №UA204020/2020/034204; 22.12.2020 року за МД №UA204020/2020/037559; 03.12.2020 за МД №UA204020/2020/035699 особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Морган Феніче» до митного поста «Рівне» Поліської митниці Держмитслужби до митного оформлення заявлено імпортовані позивачем товари.

Для митного оформлення відповідачу разом з митними деклараціями було подано ряд документів за результатом аналізу яких, під час здійснення митного контролю та митного оформлення, посадовими особами відповідача зроблено висновки, що такі документи містять розбіжності і не дають достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості. Враховуючи цю обставину, митний орган направив позивачу запити, в межах частини 3 статті 53 Митного кодексу України, яким зобов`язав його надати додаткові документи.

Поліською митницею Держмитслужби було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 19.11.2020 №UA204000/2020/000213/2; від 19.11.2020 №UA204000/2020/000238/2; від 03.12.2020 №UA204000/2020/000224/2. Відповідно до цього, Поліською митницею Держмитслужби винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2020/01170; №UA204020/2020/00967; №UA204020/2020/01050, якими відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митними деклараціями №UA204020/2020/037559; №UA204020/2020/034204; №UA204020/2020/035699.

Причиною відмов зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за вартостями, визначеними декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо цін, що були фактично сплачені за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.11.2020 №UA204000/2020/000213/2; від 19.11.2020 №UA204000/2020/000238/2; від 03.12.2020 №UA204000/2020/000224/2.

Щодо обставин прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 19.11.2020 №UA204000/2020/000213/2; від 19.11.2020 №UA204000/2020/000238/2; від 03.12.2020 №UA204000/2020/000224/2 судом першої інстанції встановлено, що в ході здійснення митного контролю та митного оформлення імпортованих позивачем товарів за митними деклараціями №UA204020/2020/034204; №UA204020/2020/037559; №UA204020/2020/035699, посадовими особами відповідача при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів встановлено, що у документах, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у відповідності до частини 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та наявні окрема розбіжності в поданих документах. Зокрема, зазначено, що згідно з пунктом 1.1. Договору Компанія ИКЕА Швеція АБ (IKEA of Sweden AB) розробила унікальний і взаємоузгоджений асортимент мебелі, товарів для дому і пов`язаних із цим виробів для оформлення внутрішнього інтер`єру, оптимальний з точки зору виробництва і відмічений знаком «Дизайн і якість ІКЕА Швеція». Товари і компоненти, що зазначені в цьому Договорі, далі проіменовані як «Комплектуючі», використовуються як складові елементи описаного асортименту. Згідно пункту 7.1 Договору Продавець гарантує, що кожен компонент вироблений у відповідності з узгодженими контрольними зразками, специфікаціями розробленими ІКЕА, і Описом продукту. Разом з тим як зазначено відповідачем, до митного оформлення не надано жодного із таких документів. Крім того, відповідача вказав, що згідно пункту 1.3 Договору, крім умов Договору діють Загальні умови продажу ІКЕА Компоненти. Виходячи з умов продажу ІКЕА Компоненти, згідно Додатку від 01.05.2016 №16, лише вартість палет та упаковки включена до вартості товару. Однак, беручи до уваги пункти 1.1 та 7.1 Договору до ціни має бути включено вартість дизайну, розробленого ІКЕА Швеція АБ (IKEA of Sweden AB). Однак жодних документів щодо вартості такої складової в ціні товару до митного оформлення не надано. Поряд з тим, згідно пункту 3.1 Договору, з урахуванням умови Додатку до нього від 01.05.2016 №16, ціни на кожну поставку вказуються в інвойсах, у яких не виділено витрати пов`язані із дизайном, упаковкою, тощо.

Не погоджуючись із прийнятими митним органом рішеннями, TзOB «Морган Феніче» звернулося з позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження існування обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів Поліська митниця вказала на ряд недоліків поданих декларантом документів для митного оформлення, кожний з яких суд перевірив і надав правову оцінку.

Суд дійшов висновку, що без надання додаткових документів неможливо достовірно встановити чи були включені всі витрати понесені позивачем на перевезення товарів, а також їх реальний розмір. Тому відповідачем вмотивовано було витребувано від декларанта додаткові документи. Поряд з цим, суд зазначив, що декларант позивача, подаючи до митного оформлення документи, які містили недоліки повинен був розуміти, що такі обставини можуть призвести до виникнення сумнівів у органу митного контролю щодо достовірності відомостей, які у них містяться.

Окрім того, суд першої інстанції вказав на те, що за наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Відповідач при проведенні консультацій з декларантом надавав йому можливість підтвердити заявлену за основним методом митну вартість товару додатковими документами, що не було ним здійснено у повній мірі, відтак, митним органом обґрунтовано використання при здійсненні митного оформлення імпортованого позивачем товару, резервного методу.

Суд вважав, що оскільки декларантом не надано належних документів та не спростовано сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості ввезеного товару, позивачу правомірно відмовлено у митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю відповідно до вимог митного законодавства.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає дійсним обставинам справи з оцінкою первинних документів. Аналізуючи доводи апеляційної скарги та оцінюючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, частиною першою статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами п`ятою і шостою статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статті 64 цього Кодексу (частина восьма статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої і другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно частин першої та другої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, частиною другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Так, частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання частини 2 ст. 53, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

Частинами 5,6 статті 52 Митного кодексу передбачено, що Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

6. В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Частинами 10, 11 статті 58 вказаного кодексу, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням…

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Так, матеріалами справи підтверджується, що декларантом ТзОВ «Морган Феніче» заявлено до митного оформлення товари ввезені ТОВ «Морган Феніче».

За митною декларацією №UA204020/2020/034204:

товар №1: Різьбова шпилька М8х63 4.8, оцинкована PL, з корозійностійкої сталі, без головок - 41250шт. за рівнем митної вартості 1,83 USD/кг;

№2: фурнітура виготовлена зі сталі, для мебельного виробництва, нова:-стопорний штифт 60x20x3 діам 10x46, оцинкований-26100шт. за р внем митної вартості 3,30 USD/кг ;

№3 шурупи для дерева, діаметр 4,0x25 з нержавіючої сталі, оцинковані, з напівпотайною головкою з внутрішнім шестигранником НЕХЗ- 8000шт за рівнем митної вартості 4,46 USD/кг ;

№4: L-подібний шестиграний ключ Змм, ширина=22, довжина=60, оцинкований, зміцнений HRC 40 +/-10 -2600шт. за рівнем митної вартості 3,75 USD/кг;

№5: ролик діам.40 BL1 GR PP/PUR/чорний/сірий, С/С=46ММ стальний/оцинкований-27200шт. за рівнем митної вартості 3,73 USD/кг;

№6: фурнітура з пластмаси - ручка для шестигранного ключа 4/5мм ISH В РР/чорні-2300шт. за рівнем митної вартості 4,50 USD/кг;

№7 шурупи для дерева, TRX діаметр 4,5x20, оцинковані, PZD2 W воскований-28000шт. за рівнем митної вартості 2,98 USD/кг.

Товари заявлено на комерційних умовах поставки FCA Malacky.

За митною декларацією № UA204020/2020/035699:

№1:завіси виготовлені зі сталі, для меблевого виробництва, нові:

- гак 80x25x12 Т4, оцинкований - 360шт. за рівнем митної вартості 2,62 USD/кг;

№2: фурнітура виготовлена зі сталі, для мебельного виробництва, нова:

-стопорний штифт 60x20x3 діам 10x46, оцинкований-1450шт.;

-кронштейн 108x72x60 Т4 БТ, оцинкований, 7-5Ьаре-2960шт. за рівнем митної вартості 1,88ШО/кг;

№3 гвинт з хрестоподібним шліцом МГХ М6х22 4.8 оцинкований PZD3- 12800шт. за рівнем митної вартості 2,22 USD/кг;

№4: L-подібний шестиграний ключ 3мм, LSН L=60, ширина=22, довжина=60, оцинкований, зміцнений НRС 40 +/-10 -2600шт.

L-подібний шестиграний ключ 4мм, LSН L= 66, ширина=28, довжина=76, оцинкований, зміцнений HRC 52 +5/-10-3900шт.

L-подібний шестиграний ключ5мм, LSН L=76, ширина=31, довжина=76, оцинкований, зміцнений HRC 52 +5/-10-2250шт. за рівнем митної вартості 2,71 USD/кг;

№5: гвинт з головкою з внутрішнім шестиграником PF6S МбхдО 4.8 оцинкований НЕХ4-5700шт. за рівнем митної вартості 2,08 USD/кг;

№6: гвинт з головкою з внутрішнім шестиграником PF6S М6х40 4.8 оцинкований НЕХ4-6000шт. за рівнем митної вартості 2,28 USD/кг;

№7 шурупи для дерева, TRX діаметр 4,5x20, оцинковані, PZD2 W воскований-14000шт. за рівнем митної вартості 2,71 USD/кг,

№8 гайка-втулка К М8, діаметр 10/20x16, оцинкована, НЕХ5, з корозійностійкої сталі,нові-44000шт. за рівнем митної вартості 3,97 USD/кг;

№9 шурупи для дерева, діаметр 4,0x25 з нержавіючої сталі, оцинковані, з напівпотайною головкою з внутрішнім шестигранником НЕХЗ-8000шт. за рівнем митної вартості 3,98 USD/кг;

№10 різьбова шпилька М8х63 4.8, оцинкована PL, з корозійносіійкоі сталі, без головок - 15000шт. за рівнем митної вартості 1,7 USD/кг,

№11 Фурнітура виготовлена зі сталі, для мебельного виробництва, нова:

монтажний фітинг WFL діам. 10x39/2/39 ST, оцинкований-6000шт. за рівнем митної вартості 1,87 USD/кг.

Товари заявлено на комерційних умовах поставки FCA Malacky.

За митною декларацією № UA204020/2020/037559:

Товар №1: завіси виготовлені зі сталі, для меблевого виробництва, нові:-гак 80x25x12 Т4, оцинкований - 36000шт за рівнем митної вартості 2,71 USD/кг;

№2: фурнітура виготовлена зі сталі, для мебельного виробництва, нова:-стопорний штифт 60x20x3 діам 10x46, оцинкований-35090шт. за рівнем митної вартості 3,21 USD/кг;

№3 гвинт з хрестоподібним шліцом MFX М6х22 4.8 оцинкований PZD3-3200iiiT.3a рівнем митної вартості 2,41 USD/кг ;

№4: L-подібний шестиграний ключ 4мм, LSH L=66, ширина=28, довжина=76, оцинкований, зміцнений HRC 52+5/-10-15600шт. L-подібний шестиграний ключ 5мм, LSH L=76, ширина=31, довжина=76, оцинкований, зміцнений HRC 52 +5/-10-3000шт. за рівнем митної вартості 2,48 USD/кг;

№5: гвинт з головкою з внутрішнім шестиграником PF6S М6х20 4.8 оцинкований НЕХ4-3800шт.. за рівнем митної вартості 2,09 USD/кг;

№6: гвинт з головкою з внутрішнім шестиграником PF6S М6х40 4.8 оцинкований НЕХ4-3000шт.за рівнем митної вартості 2,44 USD/кг;

№7 шурупи для дерева, TRX діаметр 4,5x20, оцинковані, PZD2 W воскований-7000шт. за рівнем митної вартості 2,91 USD/кг;

№8 гайка-втулка К М8, діаметр 10/20x16, оцинкована, НЕХ5, з корозійностійкої сталі, гові 15000 шт. за рівнем митної вартості 3,99 USD/кг;

№9 гвинт з шестиграною головкою M6S М8х40 8.8 оцинкований TL HEX 13, повністю різьблений, замкнена різьба, з корозійно-стійкої сталі- 800шт.за рівнем митної вартості 3,93 USD/кг;

№10 різьбова шпилька М8х63 4.8, оцинкована PL, з корозійностійкої сталі, без головок - 25500шт. за рівнем митної вартості 1,54 USD/кг;

№11 фурнітура виготовлена зі сталі, для мебельного виробництва, нова:-монтажний фітинг WFL діам. 10x39/2/39 ST, оцинкований-12000фт.за рівнем митної вартості 1,86 USD/кг;

№12 різьбова шпилька М8х44 4.8, оцинкована PL, з корозійностійкої сталі, без головок-1000шт. за рівнем митної вартості 1,88 USD/кг;

№13 ролик діам.40 BL1 GR PP/PUR/чорний/сірий, С/С=46ММ стальний/оцинкований-56000шт. за рівнем митної вартості 3,64 USD/кг;

№14 фурнітура з пластмаси - ручка для шестигранного ключа 4/5мм ISH В РР/чорні-2300шт.за рівнем митної вартості 4,25 USD/кг, ввезені ТОВ «Морган Феніче».

Товари заявлено на комерційних умовах поставки FCA Malacky.

Також встановлено, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) 221103127 від 17.12.2020; автотраспортна накладна SK6272 від 17.12.2020; декларація про походження товару 221103127 від 17.12.2020; довідка про траспортні витрати № 39 від 21.12.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) А023/12 від 04.05.2012; доповнення до зовнішньоекономічний договору (контракту) 7 від 24.04.2014; доповнення до зовнішньоекономічний договору (контракту) 16 від 01.05.2016; договір (контракт) перевезення №06/11/17-1 від 06.11.2017; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншиз держав 6387317.

При проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною вище митною декларацією, посадовою особою Рівненської митниці встановлено, що у документах, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у відповідності до частини 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, не містяться всі данні відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, та виявлені окремі розбіжності або неточності, а саме:

згідно пункту 1.1. Договору Компанія ІКЕА Швеція АБ (ІКЕА of Sweden АВ) розробила унікальний і взаємоузгоджений асортимент мебелі, товарів для дому і пов`язаних із цим виробів для оформлення внутрішнього інтер`єру, оптимальний з точки зору виробництва і відмічений знаком «Дизайн і якість ІКЕА Швеція». При цьому, товари і компоненти, що зазначені в цьому Договорі, далі проіменовані як «Комплектуючі», використовуються як складові елементи описаного асортименту. Також згідно пункту 7.1 Договору Продавець гарантує, що кожен компонент вироблений у відповідності з узгодженими контрольними зразками, специфікаціями розробленими ІКЕА, і Описом продукту. Разом з тим, до митного оформлення не надано жодного із таких документів;

Згідно пункту 1.3 Договору, крім умов Договору діють Загальні умови продажу ІКЕА Компоненти. Виходячи з умов продажу ІКЕА Компоненти, згідно Додатку від 01.05.2016 №16, лише вартість палет та упаковки включена до вартості товару. Однак, беручи до уваги пункти 1.1 та 7.1 Договору до ціни має бути включено вартість дизайну, розробленого ІКЕА Швеція АБ (IKEA of Sweden АВ). Однак жодних документів щодо вартості такої складової в ціні товару до митного оформлення не надано. Поряд з тим, згідно пункту 3.1 Договору, з урахуванням умови Додатку до нього від 01.05.2016 №16, ціни на кожну поставку вказуються в інвойсах, у яких не виділено витрати пов`язані із дизайном, упаковкою, тощо.

Фактурна вартість заявлених до митного оформлення товарів знизилась у порівнянні з такою вартістю за попередні періоди часу. При цьому до митного оформлення не надано документів, які б пояснювали механізм зниження вартості товарів, факторів, що впливають на її зниження (падіння вартості сировини, виробничих та інших витрат).

Митний орган зазначив, що володіє ціновою інформацією стосовно вартості ідентичних товарів за ціною, що перевищує заявлену ціну (МД від 11.07.2020 №UA 100060/2020/324523, МД від 15.09.2020 №ІМ204020/2020/026264, МД від 31.08.2020 №UA204020/2020/024552, МД від 07.09.2020 №UA204020/2020/025354, МД від 19.10.2020 №UAА204020/2020/030615).

Декларанту направлено електронні повідомлення про те, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів:

виписки з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару;

каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару;

висновку про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також декларанта повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Декларантом на електронні повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів було направлено листи з ініціюванням прийняття рішення без врахування термінів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України та не надано додаткових документів.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом митну вартість товарів №№1,2,3,4,5,6,7, скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України, що базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Митну вартість товарів визначено, на підставі відомостей щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких здійснено у попередні періоди, вартість за якими визнана митницею. Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано вартості із альтернативних товарів за схожими фізичними характеристиками та призначенням, відповідно до інформації, що наявна в митниці, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби.

Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 19.11.2020 №UA204020/2020/034222; МД від 22.12.2020 №UA204020/2020/037626; МД від 03.12.2020 № UA204020/2020/035834, з врахуванням частини 7 статі 55 Митного кодексу України.

Матеріалм справи не містять документів щодо оплати за пставлений товар.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, слід погодитись із судом першої інстанції, що обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 804/16271/15, від 15 травня 2018 року № 809/1260/17.

Окрім того, на підтвердження існування обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів Поліська митниця вказала на те, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів, які підтверджують Інформацію щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема шляхом надання додаткових документів, витребуваних згідно вимоги митниці.

Колегія суддів надала оцінку поданим декларантом документам та вважає, що Поліська митниця Держмитслужби, направляючи електронні повідомлення, зазначила з яких підстав та які вимагає подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також документів, які на думку позивача можуть підтвердити заявлену митну вартість. Однак, на вимогу митного органу декларант додаткових документів до митному органу не подав.

Колегія суддів вважає, що у відповідача були обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товару, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості поданого до митного оформлення товарів, оскільки митний орган володів інформацією стосовно вартості ідентичних товарів за ціною, що перевищує заявлену.

Долучений позивачем Договір №А023/12 від 04.05.2012 року вказує, що згідно з пунктом 1.1. Договору Компанія ІКЕА Швеція АБ (IKEA of Sweden AB) розробила унікальний і взаємоузгоджений асортимент мебелі, товарів для дому і пов`язаних із цим виробів для оформлення внутрішнього інтер`єру, оптимальний з точки зору виробництва і відмічений знаком «Дизайн і якість ІКЕА Швеція». Товари і компоненти, що зазначені в цьому Договорі, далі проіменовані як «Комплектуючі», використовуються як складові елементи описаного асортименту.

Так згідно пункту 7.1 Договору Продавець гарантує, що кожен компонент вироблений у відповідності з узгодженими контрольними зразками, специфікаціями розробленими ІКЕА, і Описом продукту.

Слід погодитись із митним органом, що до митного оформлення декларантом не було надано жодного із таких документів. Крім того, митний орган вірно вказав, що згідно пункту 1.3 Договору, крім умов Договору діють Загальні умови продажу ІКЕА Компоненти. Виходячи з умов продажу ІКЕА Компоненти, згідно Додатку від 01.05.2016 №16, лише вартість палет та упаковки включена до вартості товару. Однак, беручи до уваги пункти 1.1 та 7.1 Договору до ціни має бути включено вартість дизайну, розробленого ІКЕА Швеція АБ (IKEA of Sweden AB). Однак жодних документів щодо вартості такої складової в ціні товару до митного оформлення не надано. Поряд з тим, згідно пункту 3.1 Договору, з урахуванням умови Додатку до нього від 01.05.2016 №16, ціни на кожну поставку вказуються в інвойсах, у яких не виділено витрати пов`язані із дизайном, упаковкою, тощо.

Зазначені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції вказують на наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості, оскільки надані митному органу документи не підтверджували заявленої митної вартості товарів, викликали обґрунтований сумнів, позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано у повному обсязі витребуваних документів, які б пояснювали механізм зниження вартості товарів, факторів, що впливають на її зниження тощо.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом. А рішенням про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як це встановлено частиною четвертою статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.

За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого товару за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимогу їх в повному обсязі не надав.

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митних декларацій, не містять достатньої інформації щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши надані позивачем документи, суд прийшов до висновку про наявність у відповідача обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, а відтак і правильності визначення митної вартості.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої митної вартості, митним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення 1.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованогост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Щодо розподілу судових витрат, то судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Морган Феніче» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 року у справі № 460/5545/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді С. П. Нос
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 28 липня 2022 року