Справа № 440/4813/22
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/4813/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 січня 2022 року № .

В обгрунтування позовної заяви позивач вказує на протиправність призначеної та проведеної перевірки, а також помилковість висновків перевіряючих щодо встановлення порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Наголошував, що правомірно здійснював продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів в останній день строку дії ліцензії - 22 березня 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15 червня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області на позов. У відзиві на позов відповідач заперечував проти позовних вимог, вказуючи на правомірність перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Зазначив, що в ході перевірки встановлено продаж підакцизних товарів без наявності ліцензії.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 отримало ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за реєстраційним номером: 2000620 з датою реєстрації 13 березня 2020 року. Термін дії даної ліцензії визначений: з 22 березня 2020 року по 22 березня 2021 року.

24 січня 2022 року Головним управління ДПС у Полтавській області проведена фактична перевірка з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами.

Результат проведеної перевірки оформлений актом від 24 січня 2022 року № 634/16-31-09-04/ НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акту від 24 січня 2022 року № 634/16-31-09-04/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесене податкове повідомлення - рішення від 27 січня 2022 року № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 17000 грн.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам пункту 3 частини другої та частини третьої 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території України врегульовані приписами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі за текстом - Закон).

Відповідно до положень статті 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається:

- на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію;

- на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності.

Зважаючи на вимоги наведених приписів, суд дійшов висновку, що суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема строку її дії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач мав ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний №2000620 з датою реєстрації 13 березня 2020 року. Термін дії даної ліцензії визначений: з 22 березня 2020 року до 22 березня 2021 року.

Також сторонами не заперечується та обставина, що позивачем була отримана нова ліцензія на торгівлю алкогольними напоями реєстраційний №2100510 з терміном дії: з 23 березня 2021 року до 23 березня 2022 року.

Тобто поведінка позивача свідчить про те, що він не мав жодного наміру на порушення вимог діючого законодавства з питань ліцензування.

Термін дії ліцензії №2000620 з датою реєстрації 13 березня 2020 року був безпосередньо визначений відповідачем шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником "до", у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі "dies a quo" і спливають опівночі "diesadquem".

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "diesadquem" означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день "diesadquem" є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає "dies a quo", або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного самостійного зазначення відповідачем в ліцензіях кінцевої календарної дати її дії "до 22 березня 2021 року" граматичного аналізу вжиття в ліцензіях їх кінцевої дати дії "до 22 березня 2021 року" та положень Конвенції, висновок контролюючого органу щодо порушень позивачем вимог законодавства про ліцензування під час роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензії - 22 березня 2021 року - є хибними. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 26 квітня 2018 року у справі № 815/4720/16, від 04 грудня 2018 року №820/2208/18.

Враховуючи те, що у позивача наявна ліцензія з реєстраційним №2000620 з датою реєстрації 13 березня 2020 року та терміном дії даної ліцензії визначений: з 22 березня 2020 року до 22 березня 2021 року, суд не знаходить підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 22 березня 2021 року алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 січня 2022 року № на суму 17000 грн.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач не довів правомірності свого рішення від 27 січня 2022 року № .

Таким чином позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 139, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 27 січня 2022 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко