Справа № 420/27309/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-аз/522/5/22 УХВАЛА
27 липня 2022 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» - адвоката Григоржевського Максима Сергійовича про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення,
В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення.
До суду надійшла заява представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» - адвоката Григоржевського М.С. про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанов винесених Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 штрафів за порушення ПДР, а саме:ВМ №00003333 від 14.12.2021, ВМ №00002955 від 14.12.2021, ВМ №00003371 від 14.12.2021, ВМ №00002018 від 08.12.2021, ВМ №00002055 від 08.12.2021, ВМ №00002352 від 08.12.2021, ВМ №00002287 від 08.12.2021, ВМ №00002531 від 09.12.2021, ВМ №00002004 від 08.12.2021, ВМ №00002065 від 08.12.2021, ВМ №00001929 від 08.12.2021, ВМ №00001919 від 08.12.2021, ВМ № 00003142 від 14.12.2021, ВМ №00002826 від 13.12.2021, ВМ 00002835 від 13.12.2021, ВМ 00002847 від 13.12.2021, ВМ №00003079 від 14.12.2021, ВМ №00003147 від 14.12.2021, ВМ №00003515 від 15.12.2021, ВМ 00003246 від 14.12.2021, ВМ №00003560 від 15.12.2021, ВМ №00003555 від 15.12.2021, ВМ №00002874 від 14.12.2021, ВМ №00003087 від 14.12.2021, ВМ №00003090, ВМ №00003076 від 14.12.2021, ВМ №00003073 від 14.12.2021, ВМ №00003075 від 14.12.2021, ВМ №00003066 від 14.12.2021, ВМ №00003068 від 14.12.2021, ВМ №00002872 від 14.12.2021, ВМ №00003511 від 15.12.2021, ВМ №00003148 від 14.12.2021, ВМ №00003070 від 14.12.2021, ВМ №00003072 від 14.12.2021, ВМ №00002783 від 13.12.2021, ВМ №00003077 від 14.12.2021, ВМ №00002792 від 13.12.2021, ВМ №00002806, ВМ №00003084 від 14.12.2021, ВМ №00003089 від 14.12.2021, ВМ №00003067 від 14.12.2021, ВМ №00003085 від 14.12.2021, ВМ №00002677 від 10.12.2021, ВМ №00002529 від 09.12.2021, ВМ №00002566 від 09.12.2021, ВМ №00002568 від 09.12.2021, ВМ №00002589 від 09.12.2021, ВМ №00003508 від 15.12.2021, ВМ №00001904 від 08.12.2021, ВМ №00003557 від 15.12.2021, ВМ №00003556 від 15.12.2021, ВМ №00003554 від 15.12.2021, ВМ №00003543 від 15.12.2021, ВМ №00003544 від 15.12.2021, ВМ №00003559 від 15.12.2021, ВМ №00003566 від 15.12.2021, ВМ №00003561 від 15.12.2021, ВМ №00003519 від 15.12.2021, ВМ №00003492 від 15.12.2021, ВМ №00003558 від 15.12.2021, ВМ №00002665 від 10.12.2021, ВМ №00002690 від 10.12.2021, ВМ №00002603 від 10.12.2021, ВМ №00002591 від 10.12.2021, ВМ №00001874 від 08.12.2021, ВМ №00001909 від 08.12.2021, ВМ №00001955 від 08.12.2021, ВМ №00001930 від 08.12.2021, ВМ №00002163 від 08.12.2021, ВМ №00002165 від 08.12.2021, ВМ №00002167 від 08.12.2021, ВМ №00002173 від 08.12.2021, ВМ №00001872 від 08.12.2021, ВМ №00001871 від 08.12.2021, ВМ №00002179 від 08.12.2021, ВМ №00002176 від 08.12.2021, ВМ№00002180 від 08.12.2021, ВМ №00002202 від 08.12.2021, ВМ №00002203 від 08.12.2021, ВМ №00002181 від 08.12.2021, ВМ №00002199 від 08.12.2021, ВМ №00002185 від 08.12.2021, ВМ №00001901 від 08.12.2021, ВМ №00001908 від 08.12.2021, ВМ №00001903 від 08.12.2021, ВМ №00001921 від 08.12.2021, ВМ №00001900 від 08.12.2021, ВМ №00001898 від 08.12.2021, ВМ №00001886 від 08.12.2021, ВМ №00001902 від 08.12.2021, ВМ №00001883 від 08.12.2021, ВМ №00001884 від 08.12.2021, ВМ №00001876 від 08.12.2021, ВМ №00001887 від 08.12.2021, ВМ №00002158 від 08.12.2021, ВМ №00002162 від 08.12.2021, ВМ №00001897 від 08.12.2021, ВМ №00001968 від 08.12.2021, ВМ №00002175 від 08.12.2021, ВМ №00001906 від 08.12.2021, ВМ №00001896 від 08.12.2021, ВМ №00002195 від 08.12.2021.
Заяву обґрунтовано тим, що не зважаючи на факт оскарження вказаних постанов станом на 19.07.2022 Укртрансбезпекою звернуто їх до виконання. Ширяївським відділом ДВС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) по 84 із 103 постанов відкрито виконавчі провадження. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки примусове виконання постанови, правомірність якої оскаржена у встановленому порядку може призвести до безпідставного стягнення коштів з позивача.
З урахуванням приписів ч.1 ст.154 КАС України суд розглянув заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подану товариством з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» заяву про вжиття заходів забезпечення позову, доводи представника заявника на її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (ч.2 ст.151 КАС України)
З аналізу наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
З огляду на приписи статті 150 КАС України, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В силу ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Положеннями постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.17 постанови Пленуму ВАСУ від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАСУ під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень закону, застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Проте, із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову не вбачається мотивів застосування заходів забезпечення позову, які б вказували на очевидність небезпеки порушення прав або інтересів позивача до ухвалення рішення по справі і судом такі обставини не встановлено.
Суд звертає увагу на те, що наявність відкритих виконавчих проваджень саме по собі не свідчить про обставини, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Більш того, вказуючи у заяві на необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі 103-х постанов винесених Державною службою України з питань безпеки на транспорті, позивачем, на підтвердження таких обставин, надано суду лише 82 копії постанов про відкриття виконавчого провадження, з яких установлено, що боржником за даними виконавчими провадженнями є фізична особа ОСОБА_1 , тоді як ТОВ «БЕЛОГВІ» взагалі не є стороною виконавчого провадження. При цьому, дві копії постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового виконання постанов № ВМ00009761 від 14.02.2022 та № ВМ00009379 від 31.01.2022 не стосуються предмету позову, оскільки вказані постанови Державної служби України з питань безпеки на транспорті не є предметом оскарження у даній справі.
Отже, в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.
Крім того, судом враховується, що наслідки від незабезпечення даного позову, жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки, навіть після звернення оскаржуваних постанов до примусового виконання і відкриття виконавчих проваджень, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення її виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства.
Таким чином, суд, не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, отже заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 256, 295 КАС України,
У задоволенні заяви представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» - адвоката Григоржевського Максима Сергійовича про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю.І. Ковтун