Справа № 280/118/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року № 280/118/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Суть спору: Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 80006,39 грн., р/р UA0008181, отримувач - Мелітопольське УК/Семенівська/18010900, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37968956.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу з орендної плати у загальному розмірі 80006,39 грн., який добровільно не було сплачено, у зв`язку з чим контролюючий орган просить стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2021 адміністративну справу №280/118/21 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 (суддя Терлецька О.О.) відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб для участі у ньому.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що 10.05.2012 між ним, ОСОБА_2 та Мелітопольською районною державною адміністрацією були укладені договори оренди земельних ділянок площею 4,9698 га та 0,6035 га для розміщення та обслуговування господарського двору та артсвердловини відповідно. На цих земельних ділянках розташований майновий комплекс, який належав позивачеві та ОСОБА_2 на спільної власності, однак 05.08.2016 позивач продав свою частку ОСОБА_3 , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був зроблений відповідний запис. У зв`язку з цим, позивач стверджує, що обов`язок по сплаті ним орендної плати відсутній.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 (суддя Терлецька О.О.) зупинено провадження в адміністративній справі №280/118/21 до набрання законної сили рішенням по справі №280/8367/21, яка знаходиться в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду.

17.06.2022 на підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 №78-р-ка у зв`язку з перебуванням судді Терлецької О.О. у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестимісячного віку, було проведено повторний автоматизований розподіл справи №280/118/21, за результатами якого справа була передана для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 провадження у справі було поновлено.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

10.05.2012 між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (Орендарі) та Мелітопольською районною державною адміністрацією (Орендодавець) були укладені договори оренди:

- земельної ділянки загальною площею 4,9698 га, кадастровий номер :01:025:0003 (зареєстровано 16.11.2012 за №02172);

- земельної ділянки загальною площею 0,6035 га, кадастровий номер :01:017:0011 (зареєстровано 16.11.2012 року за №02173).

На зазначених земельних ділянках розташований майновий комплекс, який належав позивачу у розмірі 1/2 (одна друга) його частини.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області у відповідності до п. 286.5 ст.286 Податкового кодексу України було винесено такі податкові повідомлення-рішення форми «Ф» про нарахування позивачеві орендної плати:

- № -0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 5 368,91 грн. за податковий період 2016 рік;

- № -0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 5 368,91 грн. за податковий період 2017 рік;

- № -0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 5 368,91 грн. за податковий період 2018 рік;

- № -0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 11 952,37 грн. за податковий період 2016 рік;

- № -0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 11 952,37 грн. за податковий період 2017 рік;

- № 54249-5607-0832 від 20.12.2018 року на загальну суму 11 952,37 грн. за податковий період 2018 рік;

- № 29266-5607-0832 від 31.05.2019 року на загальну суму 5 368,91 грн. за податковий період 2019 рік;

- № 29265-5607-0832 від 31.05.2019 року на загальну суму 22 673,64 грн, за податковий період 2019 рік.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, контролюючий орган зазначає, що відповідачем не було сплачено до бюджету орендну плату за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, що призвело до утворення заборгованості у сумі 80006,39 грн., яка підлягає примусовому стягненню.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з положеннями статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з правомірністю прийняття позивачем вищевказаних податкових повідомлень-рішень, відповідач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №280/8367/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення:

- форми Ф № -0832 від 20.12.2018 на загальну суму 5368,91 грн. за податковий період 2016 рік;

- форми Ф № -0832 від 20.12.2018 на загальну суму 5368,91 грн. за податковий період 2017 рік;

- форми Ф № 54248-5607-0832 від 20.12.2018 на загальну суму 5368,91 гри. за податковий період 2018 рік;

- форми Ф № -0832 від 20.12.2018 на загальну суму 11952,37 грн. за податковий період 2016 рік;

- форми Ф № -0832 від 20.12.2018 на загальну суму 11952,37 грн. за податковий період 2017 рік;

- форми Ф № 54249-5607-0832 від 20.12.2018 на загальну суму 11952,37 грн. за податковий період 2018 рік;

- форми Ф № 29266-5607-0832 від 31.05.2019 на загальну суму 5368,91 грн. за податковий період 2019 рік;

- форми Ф № 29265-5607-0832 від 31.05.2019 на загальну суму 22673,64 грн. за податковий період 2019 рік.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.03.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по справі №280/8367/21 було повернуто.

Отже, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі №280/8367/21 набрало законної сили 18.03.2022.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що обставини, які покладені позивачем в основу позову у цій справі та були підставою для виникнення у відповідача податкового боргу, відпали.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, як, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що податкові повідомлення-рішення, які були підставою для утворення у відповідача податкового боргу та які були покладені позивачем в основу позову у цій справі, були скасовані у судовому порядку, тобто не тягнуть за собою ніякої правової сили, окрім їх протиправності, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати у порядку статті 139 КАС України суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.