Справа № 520/2798/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року

м. Київ

справа № 520/2798/19

адміністративне провадження № К/9901/25772/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (суддя Бідонько А.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року (головуючий суддя Бершов Г.Є., судді Катунов В.В. , Ральченко І.М.)

у справі № 520/2798/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, Харківської міської ради,

треті особи: ОСОБА_2 , Міністерство закордонних справ України, Міністерство соціальної політики України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), Міністерство закордонних справ України, Міністерство соціального захисту населення України, в якому просить суд: визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради та Харківської міської ради, що виявилися у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення встановленого зразка; зобов`язати Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради розглянути по суті заяви ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року та 27 червня 2018 року щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) з урахуванням висновків суду.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що зверталась до Управління праці та соціального захисту населення із заявами про встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видати посвідчення члена сім`ї померлого ветерана війни, оскільки є дружиною померлого ОСОБА_3 , який за життя був інвалідом ІІ групи, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Вважає відмови відповідача протиправними та такими, що порушують її законні права щодо встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана та видачу посвідчення.

3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, що виявилися у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення встановленого зразка; зобов`язано Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради розглянути по суті заяви ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року та 27 червня 2018 року щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 з урахуванням висновків суду. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

4. Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року і відмовити у задоволенні позову.

5. Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав травму, яка призвела до патології поясних між хребцевих дисків, стан після операції геміламінектомії п`ятого поперекового хребця, що випав та видалення диска з помірним порушенням функції хребта, згідно з яким він, згідно свідоцтва про хворобу від 24 серпня 1966 року №529. На підставі ст.42-б гр. І наказу МО СРСР 1961 року №275, визнаний непридатним до військової служби у мирний час, придатним до нестройової служби у військовий час - да, травма отримана при виконанні обов`язків військової служби, що підтверджується копією постанови центральної військово-лікарняної комісії Міністерства оборони СРСР від 26 листопада 1980 року №141-И.

7. У зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_3 встановлено ІІ групу інвалідності, а також надано право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР та союзних республік для інвалідів Вітчизняної війни, що підтверджується копією посвідчення інваліда про право на пільги серія НОМЕР_1 , дата видачі - 12 грудня 1980 року. В подальшому ОСОБА_3 видано посвідчення від 24 березня 2011 року серії НОМЕР_2 , згідно з яким він є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

8. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 71 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 червня 2018 року серія НОМЕР_3 .

9. ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 .

10. 13 червня 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради щодо отримання нею статусу "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 .

11. На звернення ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради надало відповідь від 20 червня 2018 року №1210/05, якою повідомлено, що позивачу відмовлено у встановленні зазначеного статусу на підставі вимог пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту" та запропоновано надати експертний висновок про причинний зв`язок захворювання (поранень) ОСОБА_3 з його смертю.

12. Не погодившись із відмовою у встановленні, як дружині померлого, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни ОСОБА_1 вдруге - 27 червня 2018 року, звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради.

13. Листом від 12.07.2018 року №М-1-529/0/209-18-02-39 ОСОБА_1 повторно була надана відповідь щодо неможливості встановлення статусу "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни", оскільки позивачем не надано експертний висновок про причинний зв`язок захворювання (поранень) ОСОБА_3 з його смертю.

14. ОСОБА_1 , також, неодноразово зверталась до Харківської міської ради, а саме: скарга від 25 червня 2018 року, заява від 23 липня 2018 року, скарга від 17 серпня 2018 року, заяви від 27 вересня 2018 року, від 22 жовтня 2018 року, від 14 лютого 2019 року, на які їй було надано відповіді від Адміністрації Шевченківсього району Харківської міської ради), від Виконавчого комітету Харківської міської ради, від Департаменту охорони здоров`я, Юридичного департаменту Виконавчого комітету Харківської області Харківської міської ради, у яких зазначено, що для задоволення її вимог, позивач повинен надати докази про причинний зв`язок захворювання (поранень) її чоловіка ОСОБА_3 з його смертю.

15. ОСОБА_1 не погодилась із вищезазначеними діями відповідачів щодо відмови у задоволенні її заяв про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення встановленого зразка, та звернулася до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи частково позов, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що інваліди Великої Вітчизняної війни, ветерани війни - інвалідів війни, так і особи прирівняні до вказаних категорій пільгових категорій громадян, користуються однаковими соціальними правами, тому ОСОБА_3 користується всіма пільгами встановленими чинним законодавством України для інвалідів Великої Вітчизняної війни, ветеранів війни - інвалідів війни. Своєю чергою, на дружину померлого, інваліда ІІ групи, ОСОБА_3 , який за життя користувався пільгами встановленими для інвалідів Великої Вітчизняної війни, ветерана війни - інвалідів війни - ОСОБА_1 поширюється пункт 2 статті 10 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

17. Посилання відповідача на обов`язок наявності у позивача доказів причинно-наслідкового зв`язку між смертю померлого та його захворюванням, в результаті якого настала смерть, суди визнали безпідставним, оскільки пункт 2 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не містить вимоги доказування вищезазначеного зв`язку.

18. Суд першої інстанції відхилив твердження відповідача про те, що посвідчення інваліда про право на пільги серія НОМЕР_1 , дата видачі - 12 грудня 1980 року, втратило чинність, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки відповідачем не надано доказів скасування вказаного посвідчення та скасування статусу інваліда ІІ групи, який має право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР та союзних республік для інвалідів Вітчизняної війни.

19. Окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позовних вимог до Харківської міської ради, мотивуючи це тим, що розгляд питань щодо встановлення громадянам статусу "член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" та видачі відповідного посвідчення віднесеного до повноважень районних управлінь праці та соціального захисту населення адміністрації Харківської міської ради, а не до Харківської міської ради.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

20. Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що ОСОБА_3 не був встановлений статус учасника війни і бойових дій. Інвалідність була отримана при виконанні обов`язків військової служби, і ОСОБА_3 користувався пільгами ветерана війни, як прирівняна особа. ОСОБА_3 був військовослужбовцем та отримав травму, яка призвела до інвалідності, у 1966 році, у мирний час, при виконанні обов`язків військової служби. Таким чином, при вирішенні питання встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не вірно застосував пункт 2 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

21. Також скаржник стверджує, що відповідно до поданих позивачем до Управління документів неможливо встановити причинний зв`язок захворювань (поранень) ОСОБА_3 з його смертю.

22. У відзиві на касаційну скаргу позивач погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та зазначає, що відповідач частково виконав оскаржувані рішення та видав ОСОБА_1 посвідчення "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни".

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

24. Пунктом 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» передбачено, що чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

25. В преамбулі до вказаного Закону зазначено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

26. Поширення чинності Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» на членів сім`ї загиблої особи є похідним від приналежності такої особи до ветеранів війни.

27. Відповідно до статті 4 цього Закону у редакції 1993 року - ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

28. Згідно з частинами 1 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» у редакції 1993 року - до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

29. Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

30. Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

31. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм суд касаційної інстанції приходить до висновку, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого " ІНФОРМАЦІЯ_3 " наявність наступних обставин:

- наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни;

- визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

32. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 отримав травму при виконанні обов`язків військової служби, що підтверджується копією постанови центральної військово-лікарняної комісії Міністерства оборони СРСР від 26 листопада 1980 року №141-И. Вказана постанова не скасована, є дійсною. Померлий мав право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР та союзних республік для інвалідів Вітчизняної війни, а в подальшому, у 2011 році, йому було видано посвідчення інваліда війни від 24 березня 2011 року серії НОМЕР_2 , згідно з яким він є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Вказане посвідчення не скасовано, ОСОБА_3 відповідного статусу не позбавлено.

33. З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що на дружину померлого, інваліда ІІ групи, ОСОБА_3 , який за життя користувався пільгами, встановленими для інвалідів Великої Вітчизняної війни, ветерана війни - інвалідів війни - ОСОБА_1 поширюється пункт 2 статті10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

34. Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують вищенаведених висновків Верховного Суду.

35. Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень.

36. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

37. З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

38. Оскільки Верховний Суд залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №520/2798/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб