Справа № 442/3936/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 442/3936/17 пров. № А/857/6595/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Нагірна О.Б.) про визнання протиправним рішення, яке прийняте на виконання рішення суду, постановлену в порядку письмового провадження в м.Дрогобич 21 березня 2022 року у справі №442/3936/17 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: - визнати протиправним і скасувати підпункт 4.1 пункту 4 рішення Дрогобицької міської ради Львівської області «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок, у затвердженні проекту відведення та надання в оренду земельної ділянки, у затвердженні матеріалів технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (місцевості) від 20.12.2016 №528; - зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно розглянути заяву від 14.03.2014 щодо виділення земельної ділянки орієнтованою площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 ; - зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; - зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області подати до суду першої інстанції звіт про виконання постанови суду в частині повторного розгляду заяви щодо виділення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в місячний строк з часу набрання постановою законної сили; - визнати незаконним та нечинним рішення Дрогобицьку міську раду Львівської області «Про затвердження «Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі АДРЕСА_1 » від 03.10.2017 №871.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано підпункт 4.1. пункту 4 Рішення №528 щодо відмови у передачі безоплатно у власність Земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ; зобов`язано Дрогобицьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 березня 2014 року щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області подати до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звіт про виконання рішення суду в частині повторного розгляду заяви, в місячний строк з часу набрання рішенням законної сили. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та нечинним рішення Дрогобицької міської ради Львівської області «Про затвердження «Положення про порядок виділення громадянам земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі АДРЕСА_1 » від 3 жовтня 2017 року №871, скасовано та прийнято нову постанову, якою закрито провадження у справі в цій частині. В решті рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №442/3936/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 вересня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобов`язано Дрогобицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

28.01.2022 ОСОБА_1 подала заяву про визнання протиправним рішення, яке прийняте Дрогобицькою міською радою на виконання судового рішення, просила визнати протиправним рішення відповідача №986 від 14.01.2022, яке прийняте на виконання Постанови Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №442/3936/17; направити окрему ухвалу до Львівської обласної прокуратури для перевірки обставин, встановлення наявності або відсутності ознак кримінального правопорушення в діях службових осіб Дрогобицької міської ради, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України, а можливо й інших кримінальних правопорушень; зобов`язати Львівську обласну прокуратуру повідомити Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області про результати перевірки та вжиті заходи у місячний строк; витребувати у Дрогобицької міської ради завірену копію рішення ХVI сесії восьмого скликання №953 від 22.12.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 ».

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року заяву задоволено: визнано протиправним рішення Дрогобицької міської ради № 986 від 14.01.2022 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 », яке прийняте на виконання Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року по справі № 442/3936/17; зобов`язано Дрогобицьку міську раду у Львівській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 по справі № 442/3936/17 щодо зобов`язання Дрогобицької міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Скеровано окрему ухвалу до Дрогобицької міської ради у Львівській області для реагування та вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом. Про виконання окремої ухвали зобов`язано повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що коли земельна ділянка № НОМЕР_1 у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_1 була вільна, Дрогобицька міська рада не голосувала за проекти рішень або відмовляла заявниці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Суд першої інстанції вказав, що земельній ділянці № НОМЕР_1 у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_3 присвоєно кадастровий номер :01:015:0133, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.01.2022 та від 27.01.2022 та зазначив, що станом на 05.01.2022, як і на 14.01.2022 земельна ділянка на АДРЕСА_3 вже була сформована та такій присвоєно кадастровий номер, тобто визначено її як об`єкт цивільних прав. Суд першої інстанції вказав, що надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Суд першої інстанції дійшов висновку про неналежне виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 по справі №442/3936/17 щодо зобов`язання Дрогобицької міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Дрогобицька міська рада Львівської області подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 31.01.2022 у справі №442/3936/17 прийнято звіт про виконання постанови Верховного Суду від 27.05.2021. Скаржник вказує, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання такої у власності та зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Скаржник наголошує, що 29.12.2021 у Дрогобицьку міську раду від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 600 м2. Скаржник зазначає, що жодних рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 , Дрогобицькою міською радою станом на 31.03.2022 не приймалось.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що поведінка відповідача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки двом особам є неправомірною та недобросовісною. Вказує, що якщо земельна ділянка сформована, то розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та затвердження такого позбавлені будь-якого сенсу. В заяві викладено мотиви з яких позивач вважає подану апеляційну скаргу безпідставною.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2021 ухвалою Верховного Суду задоволено клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 27.05.2021 та зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області протягом 30 днів з дня отримання ухвали подати звіт про виконання вказаної постанови.

17.01.2022 судом касаційної інстанції зареєстрований звіт Дрогобицької міської ради Львівської області про виконання вказаної постанову, в якому зазначено, що 29.12.2021 у Дрогобицьку міську раду від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 600 м2.

З метою виконання вказаної заяви 14.01.2022 ХІХ п/ч сесією восьмого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 .

З врахуванням вказаного, Дрогобицька міська рада Львівської області повідомила Верховний Суд про виконання постанови від 27.05.2021 у справі №442/3936/17.

Ухвалою Верховного Суду від 31.01.2022 за наслідками розгляду поданого Дрогобицькою міською радою звіту суд касаційної інстанції дійшов висновку про виконання відповідачем у визначений строк постанови Верховного Суду від 27.05.2021, поданий відповідачем звіт прийнято.

Подаючи 28.01.2022 заяву про визнання протиправним рішення, яке прийнято Дрогобицькою міською радою на виконання рішення суду, ОСОБА_1 зазначила, що 01.01.2022 на інтернет-сайті Дрогобицької міської ради заявнику стало відомо про наявність рішення № 953 від 22.12.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_4 », яким у підпункті 1.4 пункту 1 Дрогобицька міська рада надала дозвіл громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (діл. № 8).

14.01.2022 Дрогобицька міська рада прийняла рішення №986 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_4 », підпунктом 1.1 пункту 1 якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки №8 орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вважаючи, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату процедуру отримання у власність земельної ділянки, ОСОБА_1 звернулась в суд в порядку статті 383 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Відповідно до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Відповідно до статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 лютого 2020 року у справі №640/10843/19, від 28 квітня 2020 року у справі №611/26/17.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №442/3936/17 рішенням ХІХ п/ч сесією восьмого скликання від 14.01.2022 №986, з врахуванням заяви ОСОБА_1 від 29.12.2021, надано дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_4 (діл.№8).

Заявник вказує на те, що такий ж дозвіл надано третій особі ОСОБА_2 рішенням ХVI сесії восьмого скликання від 22.12.2021 №953, а відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 27.01.2022 вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, така земельна ділянка зареєстрована у Національній Кадастровій Системі, що, на переконання заявника позбавляє будь-якого сенсу розроблення проекту землеустрою позивачем.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що надання дозволу на складання відповідної документації не означає автоматичного поділу спірної земельної ділянки та позитивного рішення про надання спірної земельної ділянки у користування (оренду) третій особі, а є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у користування, реалізація якого може бути здійснена лише після затвердження розробленої документації із землеустрою, а тому на даному етапі не тягне за собою юридичних наслідків для учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підстави подання заяви від 28.01.2022 про визнання протиправним рішення, яке прийнято Дрогобицькою міською радою на виконання рішення суду, щодо якої постановлено оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, є ідентичними з підставами клопотання про встановлення нового строку подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання постанови суду та накладення штрафу за неналежне виконання постанови суду від 07.02.2022, поданого до суду касаційної інстанції.

За результатами розгляду вказаного клопотання Верховний суд в ухвалі від 25.05.2022, відмовляючи в задоволенні такого, зазначив, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування, затвердження його проекту і передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Судом касаційної інстанції зазначено, що аналіз статтей 116, 118 ЗК України вказує на те, що місцева рада не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою на одну й ту ж саму земельну ділянку. У даному випадку надання такого дозволу вказує на відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою. Також зазначено, що рішення місцевої ради про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не встановлює обмежень щодо реалізації заявником права на отримання у встановленому законом порядку цієї земельної ділянки.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки жодних рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність на час звернення позивача з заявою від 28.01.2022 відповідач не прийняв, належні та допустимі докази протилежного в матеріалах справи відсутні, отже відсутні правові підстави для задоволення поданої позивачем заяви про визнання протиправним рішення №968 від 14.01.2022, яке прийнято Дрогобицькою міською радою на виконання постанови Верховного Суду від 27.05.2021.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, що має наслідком скасування такої та ухвалення нового рішення, яким заяву позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 254, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Дрогобицької міської ради задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про визнання протиправним рішення, яке прийняте на виконання рішення суду від 21 березня 2022 року у справі №442/3936/17 скасувати, та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
М. А. Пліш