Справа № 160/4276/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2022 року Справа № 160/4276/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 15.09.2021 р. викладене в листі від 24.09.2021 р. №0400-010310-8/126804;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- визначити заробітну плату для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 01.07.2000р. по 31.01.2010р. за даними персоніфікованого обліку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням оптимізації у розмірі 10 відсотків страхового стажу відповідно до п.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне здійснити обчислення пенсії страхування»;
- при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 врахувати ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» та призначити пенсію в розмірі 80% від його середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за віком та провести відповідний перерахунок з 01 жовтня 2021 року.
Відповідач надав до суду відзив на позов в якому зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 20.04.2010 та отримував пенсію по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням (ІІІ група), в подальшому з 17.10.2018 згідно заяви позивача було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах. При обчисленні розміру пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, розрахунок середньомісячної заробітної плати позивача здійснювався відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" без застосування механізму оптимізації заробітної плати. Оскільки до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не було внесено відповідних змін, такі пенсії призначаються органами Пенсійного фонду України за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає порядок призначення такого виду пенсійних виплат. Стаття 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачає можливості проведення оптимізації заробітної плати особи при обчисленні середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії. При перевірці пенсійної справи позивача було встановлено, що при здійсненні переведення з пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання на пенсію за віком, помилково було застосовано показник середньої заробітної плати, обчислений з урахуванням механізму оптимізації, передбачений Законом №1058, що не відповідає вимогам чинного законодавства. З метою приведення пенсійної виплати ОСОБА_1 у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства, відповідно до рішення Головного управління від 24.09.2021 про перерахунок пенсії за віком, її розмір було обраховано на підставі показника середньої заробітної плати, обчисленого без застосування оптимізації. Головне управління листом "Про надання інформації" від 24.09.2021 року №0400-010310-8/126804 повідомило позивача про виявлену помилку та проведення перерахунку пенсії з 01.10.2021 року з метою приведення пенсійної справи у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства України. Таким чином, відповідач зазначає, що перерахунок пенсії позивачу було здійснено правомірно, у задоволенні позовної заяви просить відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював: з 01.09.1990р. по 10.11.1991р. на шахті «Ювілейна» електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті 02.12.1991 по 08.12.1993р. - служба в армії, 24.01.1994 по 20.12.1995р. працював на шахті «Ювілейна» об`єднання підприємств по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 13.07.1998 по 30.11.2009р. працював на шахті «Степова» об`єднання підприємств по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті.
30.11.2009р. внаслідок професійного захворювання -з був звільнений за станом здоров`я, який перешкоджає виконувати дану роботу за п.2 ст.40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 від 01.09.1990р.
30.11.2009 року позивачу встановлена група інвалідності, що підтверджується копіями довідок МСЕК №017359, МСЕК №064626, МСЕК №0045294, МСЕК №017743, МСЕК №994789.
ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 20.04.2010 та отримував пенсію по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням (Третя група).
Після набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах, 17.10.2018р. позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою про призначення такої пенсії.
Під час переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу було додано час перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання. Розрахунок проводився відповідно до норм ст.40, ст.,45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Також було розраховано стаж: Страховий стаж (повний) - 48 років 8місяців 28 днів
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами, копії яких наявні в матеріалах справи та були досліджені судом під час розгляду справи: копія відомостей зі системи ППВП ПФУ на 18.06.2021р., копія форми PC-право 18.06.2021р., копія алгоритму розрахунку18.06.2021р., копія відомостей зі системи ППВП ПФУ на 23.09.2021р., копія форми PC-право на 23.09.2021р., копія алгоритму розрахунку на 23.09.2021р.
В жовтні 2021 року отримавши пенсію меншого розміру 9955,82грн., (на 2087,89грн менше ніж було призначено в вересні 2021р.), позивач звернувся до територіального відділення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для надання роз`яснень.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом "Про надання інформації" від 24.09.2021 року №0400-010310-8/126804 повідомило позивача що: «При перевірці пенсійної справи виявлено, що при переході на пенсію за віком не вірно було визначено заробітну плату для розрахунку Вашої пенсії, що призвело до переплати пенсії. Вашу пенсійну справу приведено у відповідність з 01.10.2021 року і тепер розмір Вашої пенсії буде становити 9955,82 грн.».
Не погодившись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення (далі Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст.8 Закону №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 30 Закону №1058 передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".
Частиною 1 ст.33 Закону №1058 встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) внесено зміни до Закону №1058, зокрема, абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058 викладено у такій редакції: Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
У відповідності до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно до ст.8 Закону №345 (у редакції чинній з 11.10.2017р.) визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно з частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Раніше призначені пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у разі втрати годувальника із зазначених причин перераховуються за нормами цього Закону з урахуванням положень частини третьої статті ЗО та частини восьмої статті 36 цього Закону, за умови наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, які відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсій у разі втрати годувальника із зазначених причин враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), визначеного з урахуванням положень частини другої статті 42 та пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону (ст..43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 01.01.2004р. пенсія по інвалідності призначається відповідно до Закону №1058; переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду; при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
При цьому, особам, пенсія яким призначена за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, не менш як 15 років для чоловіків та на яких розповсюджується дія Закону №345 мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Так, як встановлено судом із матеріалів справи, позивачеві була призначена пенсія по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копіями відомостей зі системи ППВП ПФУ на 18.06.2021р., копіями форми PC-право 18.06.2021р.
Суд зазначає, що ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. ОСОБА_1 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах саме 17.10.2018 року, що підтверджується матеріалами справи, у т.ч. відзивом на позов та не заперечується відповідачем.
Суд зазначає, що ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить обов`язкової умови для проведення перерахунку лише при наявності не менш як 24 місяці страхового стажу, а лише зазначає таку умову якщо особа продовжила працювати після призначення пенсії. Стаття 40 передбачає право пенсіонера точніше його бажання врахувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Відтак, під час звернення до органів Пенсійного фонду 17.10.2018р. з заявою про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах позивач не виявляв бажання для обрахунку розміру пенсії зараховувати йому його дохід до 2000 року, але виявляв бажання застосувати оптимізацію, тобто виключити період з 01.02.2008р. по 30.09.2009р. в межах передбачених законом 10% страхового стажу, вказане відповідачем не заперечується.
Суд зазначає, що приписами ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено підстави для перерахунку пенсії.
Відповідно до наведених приписів пенсія може бути перерахована на підставі поданих пенсіонером додаткових документів щодо стажу або заробітку останнього та за умови подання відповідної заяви.
Масові перерахунки пенсії проводяться у випадку збільшення складових пенсійних виплат, або за наявності підстав визначених законом.
В межах даної справи, відповідачем не наведено жодної підстави для перерахунку пенсії позивача, що призвело до зменшення розміру пенсійної виплати. Не наведено підстав з яких змінено складові пенсійної виплати, що призвели до її зменшення.
Чинне законодавство не містить такої підстави для перерахунку раніше призначеної пенсії, як «приведення пенсійної справи у відповідність до чинного законодавства».
Щодо посилань відповідача на необхідність застосування до позивача положень ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як саме за цим Законом позивачеві була призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва / професійного захворювання, то слід зазначити про безпідставність таких посилань відповідача, оскільки, по-перше, позивачеві була призначена пенсія по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням саме згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копіями відомостей зі системи ППВП ПФУ та копіями форми PC-право; по-друге, відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років; по-третє, згідно ст.28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Наведені обставини виключають застосування для розрахунку пенсії позивача положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення розміру пенсії позивача.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення позивачеві перерахунку та виплати з 01.10.2021р. пенсії у меншому розмірі призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".
У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо проведення позивачеві перерахунку та виплати з 01.10.2021р. пенсії у меншому розмірі призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з урахуванням норм вищенаведеного законодавства та вищенаведених обставин встановлених судом.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача щодо проведення позивачеві перерахунку та виплати з 01.10.2021р. пенсії у меншому розмірі призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", суд приходить до висновку, що відповідач, вчинивши наведені дії, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, суд приходить до висновку, що вищенаведеними діями, відповідач порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позивачеві перерахунку та виплати з 01.10.2021р. пенсії у меншому розмірі, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.
Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 992,40грн.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати з 01.10.2021р. пенсії у меншому розмірі призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", згідно листа від 24.09.2021 р. №0400-010310-8/126804.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова