Справа № 240/38973/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Житомир справа № 240/38973/21

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить стягнути з Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" податкову заборгованість 104073,69 грн. Стягнення здійснити з рахунків у банку, що обслуговують платника.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є платником податків та за ним рахується податкова заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 104073,69 грн - основний платіж. Просить стягнути з відповідача вказану податкову заборгованість, у зв`язку із її несплатою у добровільному порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, яка направлена на адресу відповідача.

07.07.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просить:

- надати сторонам двомісячний строк для примирення та зупинити розгляд справи №240/38973/21 на цей строк;

- випадку, якщо у задоволенні клопотання про надання строку на примирення буде відмовлено, або примирення не відбудеться відмовити у задоволенні позову;

- у випадку задоволення позову, відстрочити виконання судового рішення на піврічний термін після завершення воєнного стану.

Згідно з ч.5 ст.161 КАС України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

З наведених норм випливає, що питання про примирення, відстрочення, розстрочення вирішується ухвалою суду за окремими заявами, в яких зазначається обґрунтування їх подання.

У відзиві на позов, представник відповідача просить надати сторонам двомісячний строк для примирення, а в разі відмови у наданні такого строку, відстрочити виконання судового рішення, однак відповідно до вимог КАС України відповідних окремих клопотань/заяв із їх обґрунтуванням представником відповідача до суду не подано, у зв`язку із чим суд не не може їх розглянути.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що умови примирення сторони викладають у заяві про примирення сторін. Заява про примирення сторін може бути викладена у формі єдиного документа, підписаного сторонами, або у формі окремих документів: заяви однієї сторони про умови примирення та письмової згоди іншої сторони з умовами примирення (ч.3 ст.190 КАС України).

Однак, вимоги вищевказаної норми представником відповідача не дотримано.

Розгляд справи судом відкладався у зв`язку із введенням з 24.02.2022 воєнного стану на території України.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України № 2755- IV від 02.12.2010 (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПК України - податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 8.1. та 8.2. ст. 8 вказаного Кодексу передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266 база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як свідчать матеріали справи, зокрема зведений розрахунок за відповідачем рахується заборгованість, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 104073,69 грн.

Так, відповідачем подано податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема: податкову декларацію № 38008 від 17.04.2020 на суму 35 866,98 грн (за 2 квартали, залишок 35 741,19 грн) та податкову декларацію №25979 від 12.03.2021 на суму 68 332,50 грн (за 2 квартали).

У поданих деклараціях, відповідачем самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 104073,69 грн, однак не сплачено в строки, визначені Кодексом, а тому дане зобов`язання набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до п.п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п.57.3 ст.57 ПК України).

Абзацом першим п.59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як свідчать матеріали справи, на адресу відповідача направлявся корінець податкової вимоги форми "Ю" №7773-13 від 11.11.2020, яка отримана представником відповідача, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №408.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вже зазначалося, позивачем на підтвердження суми заборгованості відповідача додано до позовної заяви зведений розрахунок сум податкового боргу, згідно з яким заборгованість відповідача становить 104073,69 грн, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив та у судовому порядку не оскаржив - адміністративний позов підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи положення ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у розмірі 2270 грн по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП ВП:44096781) до Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" (вул. Володимирська, 10, кв. 17, м.Житомир,10003. ) про стягнення податкової заборгованості, задовольнити.

Стягнути з Приватної юридичної фірми "Центр юридичної допомоги "Дігест" податкову заборгованість у сумі 104073 (сто чотири тисячі сімдесят три) грн 69 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 29 липня 2022 р.