Справа № 380/17104/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17104/21 пров. № А/857/3130/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року (суддя Брильовський Р.М., час ухвалення 10:33 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 10.01.2022),

в адміністративній справі №380/17104/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області,

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2021 року позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області), в якому просила: 1) визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 12.08.2021 №25114 та від 14.09.2021 №28024; 2) зобов`язати відповідача виключити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 04 січня 2022 року не погодилася позивач ФОП ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) покликається на те, що у відповідача відсутні і перед судом не наведені, будь-які докази на підтвердження наявності податкової інформації, яка стала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку, що у свою чергу суперечить формі рішення податкового органу та вимогам Порядку №1165. Зазначає позивач, що відсутність в оскаржуваному рішенні комісії підстав його прийняття, є підставою для висновку про його необґрунтованість. Твердить апелянт, що для здійснення господарської діяльності має усі необхідні технічні засоби, в тому числі орендовані та трудові ресурси. Недостатній рівень сплати податків у співвідношенні до обсягів задекларованих господарських операцій, на думку позивача, не є підставою визнання останнього ризиковим платником податків. З урахуванням такого вважає, що відсутність обґрунтування на підставі якої саме податкової інформації було прийнято спірні рішення та незазначення конкретного переліку документів, який був би достатнім для виключення позивачах з переліку ризикових платників податку, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 04 січня 2022 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає, що перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків є передбаченим законом заходом контролю під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій. Зазначає, що оскаржуване рішення суду є обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи (їх представників), які взяли участь в апеляційному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ФОП ОСОБА_1 з 12.02.2021 року знаходиться на податковому обліку ГУ ДПС у Львівській області. Основний вид діяльності згідно КВЕД 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками (а.с. 5-7 Т.1).

Згідно листа Управління податкового адміністрування фізичних осіб від 03.08.2021р. №1911/13-01-24-07, у платника ФОП ОСОБА_1 враховуючи специфіку ведення діяльності, зростають залишки від`ємного значення по придбаних товарах, що свідчить про ухилення від сплати податків. Рекомендовано врахувати дану інформацію Комісії ГУ ДПС у Львівській області при розгляді питання про відповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям ризикованості платника податку на додану вартість (а.с. 51-53 Т.6).

У серпні 2021 року ФОП ОСОБА_1 за результатами господарської діяльності направляла податкові накладні для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з витягу з протоколу від 12.08.2021 №262 комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що за результатами проведеного моніторингу даних ЄРПН та аналізу інформаційних баз даних щодо здійснення фінансово-господарських операцій ФОП ОСОБА_1 є наявним зростання залишків від`ємного значення податку на додану вартість по придбаних товарах, що свідчить про ухилення від сплати податків, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.209 №1165 (а.с. 193 Т.5).

В результаті обговорення членами Комісії та дослідження фінансово-господарської діяльності даного платника, засіданням комісії Головного управління ДПС у Львівській області, за результатами голосування, прийнято рішення від 12.08.2021 №25114 про відповідність ФОП ОСОБА_1 п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (а.с. 9 т.1, 193 т.5).

06.09.2021 позивачем надано контролюючому органу повідомлення щодо виключення ФОП ОСОБА_1 з числа ризикових платників податків та копії підтверджуючих документів на спростування критеріїв ризиковості платника (а.с. 54 т.6).

Відповідно до витягу з протоколу від 14.09.2021 №295 комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в результаті обговорення та дослідження фінансово-господарської діяльності даного платника, з врахуванням отриманих документів, за результатами голосування, прийнято рішення від 14.09.2021 №28024 згідно якого, отримана інформація не спростовує відповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (а.с. 10 т.1, 194 т.5).

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно прийняв рішення від 12.08.2021 №25114 та від 14.09.2021 №28024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків, звернувся із цим позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області містять обґрунтування підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а саме наявність податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість господарської діяльності, а не подання ФОП ОСОБА_1 належних та допустимих доказів на спростування інформації, зазначеної в оскаржуваних рішеннях про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, має наслідком констатацію відсутності правових підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.42 пункту 20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити аналіз та здійснювати управління ризиками з метою визначення форм та обсягів податкового контролю.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

При цьому, згідно пункту 71.1 статті 71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано статтями 72, 73 ПК України.

Згідно п.74.3 ст.74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Таким чином, контролюючий орган здійснює моніторинг податкових, накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДПС, виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг, дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Кабінет Міністрів України 11 грудня 2019 року прийняв постанову №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Постанова набрала чинності 01.02.2020.

Абзацами 2-6 п.6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності, платника податку критеріям ризиковості платника податку (далі Критерії) розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

Отже, рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку приймається за Формою згідно з додатком 4 Порядку №1165.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з абз.6 п.6 Порядку №1165, комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

За змістом пункту 40 Порядку №1165, засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Пунктом 44 Порядку №1165, визначено, що комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

З аналізу наведених правових положень слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на правове регулювання, характер цих відносин, під час вирішення спорів такої категорії, суд повинен досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення комісії, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваження комісії контролюючого органу.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 та від 05.01.2021 у справі №640/10988/20.

Контролюючий орган здійснює моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДПС.

Здійснюючи такий моніторинг контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг, дані про які зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку (пункт 6 Порядку №1165).

При цьому дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних ДПС податкової інформації, незалежно від джерела її отримання, є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку, передбаченому ПК України та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання вимог цього Кодексу. Одним зі способів здійснення таких дій є інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм Податкового кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Отже, контролюючий орган уповноважений на збирання та використання під час виконання своїх функцій та завдань податкової інформації щодо платників податків. При цьому інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: - у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, або - з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.

Відповідно до абз.7-19 п.6 Порядку №1165, комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Тобто, у випадку ініціювання платником процедури спростування відповідності платника податку критеріям ризиковості обов`язок такого спростування покладений на самого платника, який надсилає до контролюючого органу через електронний кабінет інформацію та копії відповідних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з покликанням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що з аналізу спірних рішень від 12.08.2021 №25114 та від 14.09.2021 №28024 вбачається, що комісією ГУ ДПС у Львівській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника ФОП ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає Критеріям на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки у контролюючого органу наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість господарської діяльності.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що у контролюючого органу була наявною наступна податкова інформація: ФОП ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування, сплата податків і зборів за 2021 рік (ВЗ - 1116,06 грн., ЄСВ - 28953,7 грн., ПДФО - 21758,09 грн., ПДВ- 0 грн. Згідно з показниками декларування ПДВ 2021 рік: (обсяг постачання за ставкою 20 % - 35477297 грн., нараховано до сплати - 0 грн., навантаження - 0 грн.). У травні 2021 року платник здійснив закупівлю товару на 24665934 грн., в т. ч. ПДВ - 4110989 грн. По декларації за травень 2021 року сума від`ємного значення (рядок 21) склав - 3503927 грн. та зростав щомісячно, по декларації за червень 2021 року - відповідно становить 4095595 грн., по декларації за липень 2021 року - відповідно становить 4125525 грн. Липень 2021: (обсяг постачання за ставкою 20 % 17595334 грн., нараховано до сплати - о грн., навантаження 0 грн., від`ємне значення - 4125525 грн.) Об`єкти оподаткування згідно даних 20 - ОПП: транспортний засіб (Україна, Чернівецька обл., Хотинський р-н., с. Атаки, вул. 28 червня, буд. 35), оптовий склад (Україна, Чернівецька обл., Хотинський р-н., с. Атаки, вул. 28 червня, буд. 35). Не зареєстровано документів, що свідчать про наявність холодильного обладнання для зберігання залишків продукції на 20 млн. грн. Платник має зареєстровано 2 касових апарата.

Одним з основних покупців є ПП «Санта-Україна» ЄДРПОУ 30634862 (послуги по проведенню заходів, що сприяють просуванню продукції та збільшенню обсягів продаж), а одним з основних постачальників є те ж саме Приватне підприємство «Санта-Україна» (продукти харчування). Приватне підприємство «Санта Україна» є одночасно і постачальником і покупцем у ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про ймовірність схеми ухилення від оподаткування.

Одним з основних постачальників є ТзОВ «Торговий Дім Левада» (продукти харчування) - товариство, яке відповідно до Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість від 21.09.2021 №79421 відповідає критеріям ризиковості платника податку.

Вказана інформація була наведена у листі Управління податкового адміністрування фізичних осіб від 03.08.2021 р. №1911/13-01-24-07, позаяк у платника ФОП ОСОБА_1 зростають залишки від`ємного значення по придбаних товарах, що свідчить про ухилення від сплати податків.

У матеріалах справи наявні витяги з протоколів засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області.

Як вбачається із витягу з протоколу від 12.08.2021 №262 комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що за результатами проведеного моніторингу даних ЄРПН та аналізу інформаційних баз даних щодо здійснення фінансово-господарських операцій ФОП ОСОБА_1 є наявним зростання залишків від`ємного значення податку на додану вартість по придбаних товарах, що свідчить про ухилення від сплати податків, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.209 №1165.

В результаті обговорення членами комісії та дослідження фінансово-господарської діяльності даного платника, засіданням комісії Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення про відповідність ФОП ОСОБА_1 п.8 Критеріїв ризиковості платника, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

З матеріалів справи також видно, що ФОП ОСОБА_1 для підтвердження своєї діяльності в додаток до повідомлення було надано контролюючому органу копії документів (дані документи в електронній формі прикріплені до Повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку від 02.08.2021 №1), а саме: договір постачання №93/1 від 01.04.2021 року; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №93/1-т від 01.05.2021 року; договір про надання транспортно-експедиторських послуг №1/21 лп/те від 15.05.2021 року; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №050521 від 05.05.2021 року; договір оренди складських приміщень №ЛП-5/ОП від 04.05.2021 року; договір поставки №01/04-21 від 01.04.2021 року; договір купівлі-продажу №16/06/21-19 від 16.06.2021 року; договір поставки №54 від 11.05.2021 року; договір поставки №ЛП-14 від 01.05.2021 року; дистриб`юторський договір №60/21 від 24.05.2021 року; договір поставки № 41 від 01.04.2021 року; договір поставки №6/06 від 01.06.2021 року; договір поставки №21/4 від 07.04.2021 року; договір дистриб`юції №18-03-2021 від 18.03.2021 року; договір поставки №2021_3-0503-22 від 05.03.2021 року; договір постачання продукції №19/03/ГС/Я від 19.03.2021 року; товарно-транспортні накладні за період червень-липень 2021 року; видаткові накладні за період травень-липень 2021 року; заключні виписки за окремі періоди травня - липня 2021 року.

Відповідно до витягу з протоколу від 14.09.2021 №295 комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 чисельність працюючих 5 осіб (звітність з ЄСВ за II кв. 2021 року). Подано звіт 20-ОПП щодо використання об`єктів оподаткування в господарській діяльності: складське приміщення, автомобіль.

В результаті обговорення членами комісії та дослідження фінансово-господарської діяльності даного платника, отримана інформація не спростовує відповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

Також колегія суддів акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції дійшов аргументованих висновків про те, що наданими копіями документів не спростовано факту проведення ризиковості ведення діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме, не спростовано фактів зростання залишків від`ємного значення податку на додану вартість по придбаних товарах, що може свідчити про ухилення від сплати податків.

Отже, позивачем не усунуто ризики, які стали підставою для віднесення його до переліку ризикових платників. Тобто, відповідні обставини не були спростовані позивачем перед комісією ГУ ДПС у Львівській області та не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів, документальних підтверджень на спростування наведених контролюючим органом обставин.

Водночас предметом розгляду, у даному випадку, є виключно стадія правильності та правомірності віднесення платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду підтримує правильний висновок суду першої інстанції про те, що за результатами опрацювання отриманої від платника документів комісією обґрунтовано прийнято рішення від 14.09.2021 №28024 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, згідно пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків: «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Щодо доводів позивача відносно неясності та неповноти зазначеної відповідачем податкової інформації для цілей надання позивачем «виключного переліку» документів для виключення платника податку з переліку ризикових, слід зазначити, що вичерпного переліку документів, які може подати платник для виключення з переліку ризикових платників не існує. Пункт 6 Порядку №1165 містить приблизний перелік документів на який платник податків може орієнтуватися при оскарженні рішення про віднесення його до переліку ризикових. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності його господарської діяльності завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Відтак, у випадках щодо віднесення платника до ризикових є очевидною неможливість з боку Комісії ГУ ДПС визначитись з абсолютним (конкретним) переліком документів за такими операціями, які платнику слід подати для виключення з переліку ризикових. У таких випадках очевидною є обізнаність з переліком документів, що супроводжували виконання певної операції, саме позивача, який має право подати їх контролюючому органу.

Судова колегія зазначає, що позивач як активний учасник господарської діяльності на певному сегменті ринку, обізнаний з тонкощами роботи на цьому ринку, а відтак має розуміння сутності та тонкощів певних операцій, має усвідомлення не тільки щодо базових документів, які супроводжують певні операції, а й щодо інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції. Відтак, саме позивач має можливість визначити конкретний перелік документів, який наявний у нього та супроводжує певні операції з тим, щоб подати ці документи для цілей припинення реєстрації позивача як ризикового.

У даному випадку, за висновком суду, сформульована відповідачем податкова інформація є достатньою для реагування на неї та надання позивачем інформації, яка усуває сумніви щодо ризиковості платника податків.

Віднесення платників податків до ризикових по суті є формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі, спрямований і на забезпечення прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування.

Законодавче регулювання спірних правовідносин передбачає баланс обов`язків податкового органу та прав платника податків.

Порядок №1165 передбачає процедуру виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, для чого платник податків надає Комісії документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю.

За позивачем залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї господарської діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Таким чином, оскаржувані позивачем рішення відповідача прийняті комісією на підставі п.8 Критеріїв, позаяк у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Оскаржені позивачем рішення, в силу вимог Порядку №1165, містять мотивовані підстави та причини віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, оскільки була наявна податкова інформація, яка стала відома контролюючому органу в процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на нього завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у відповідача наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, обґрунтувала правомірність прийнятих нею рішень, зазначила на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надала належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

З огляду на викладене, на підставі досліджених доказів у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення комісії про віднесення ФОП ОСОБА_1 до пункту 8 Критеріїв ризиковості, містить мотиви та обґрунтування віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, отже оскаржувані позивачем рішення прийняті контролюючим органом правомірно, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Водночас, колегія суддів враховує, що позивачем (апелянтом) не наведено обгрунтувань своїх вимог з підстав щодо дотримання/порушення порядку (процедури) ініціювання питання про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Водночас, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

З метою дотримання принципів змагальності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі апеляційним судом було повторно здійснено виклик позивача та надано йому можливість брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Також судом апеляційної інстанції оголошувалась перерва та витребувано у відповідача копії документів на підтвердження наявності податкової інформації, яка стала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових та копії додатків до повідомлення щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості. У засіданні суду апеляційної інстанції представнику позивача надано можливість навести свої доводи та обгрунтування по суті досліджуваних правовідносин.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовуються, а тому немає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року в адміністративній справі №380/17104/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 28.07.2022 року