Справа № 200/1318/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року Справа№200/1318/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного України в Донецькій області в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, що виникла з 01.07.2016, разом з поточною пенсією одним платежем.

Крім вказаного, просить суд допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою суду від 27.01.2022 позовна заява залишалася без руху та позивачці встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду, доказів сплати судового збору у визначеному судом розмірі, або доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, які в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №3674 можуть бути враховані судом, як підтвердженням факту, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплатити судовий збір, у встановлений судом строк недоліки адміністративного позову усунені.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідачем 23.05.2022 отримано копію ухвали суду від 23.05.2022 про відкриття провадження у справі, вказане підтверджується довідкою про доставку листа до електронного кабінету останнього. Додатково 06.07.2022, на запит ГУ ПФУ в Донецькій області, судом спрямовано копію позовної заяви з додатками на електронну адресу відповідача.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на адміністративний позов не подано.

Відповідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачка є отримувачем пенсії та перебуває на обліку відповідача, як внутрішньо переміщена особа.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою надані копії документів: паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_2 .

Листом ГУ ПФУ в Донецькій області №0500-1502-В/66238 від 09.09.2021 підтверджено, що позивач перебуває на обліку відповідача, як отримувач пенсії, має статус ВПО, пенсійні виплати припинені з 01.07.2016 на підставі ст. 12 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачкою та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Конституції України (ст.ст.3, 19, 46), Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст.ст.5, 49), Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706 - VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (ст.ст.1, 4, 7, 12), постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 05.11.2014 за №637 (п.1) та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка перебуває на обліку відповідача, як внутрішньо переміщена особа, даний факт сторонами не оскаржується.

Застосування приписів ст. 12 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» не може бути підставою для позбавлення конституційного права позивачки на отримання соціального захисту, а саме - пенсії.

Відповідачем не надано до суду доказів наявності обставин, передбачених ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для припинення виплати позивачці пенсії та відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду України або рішення суду.

Звідси, суд вважає, що відповідачем припинено виплату пенсії позивачці у порушення вимог ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, суд зазначає, що застосування норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до спірних правовідносин є пріоритетним, а тому доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України є безпідставними.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання поновити виплату пенсії підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18), які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо поновлення позивачу строку для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм частин першої та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення та строки перерахунку пенсій є Закон № 1058-IV.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, право позивача щодо виплати раніше призначеної, нарахованої та невиплаченої пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким іншим строком.

Правовий висновок щодо неможливості застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою пенсії, яка за своєю правовою природою не є одноразовою виплатою, викладений в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі №646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18).

Відтак суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з матеріалами справи, нарахування та виплата пенсії позивачці припинені з 01.07.2016.

Оскільки позивачка звернулась до суду з позовом про поновлення виплати пенсії, право на яку відповідачем не заперечується, однак було піддано формальним обмеженням, з підстав та у спосіб, які суперечать вимогам Конституції та законів України, згідно ч. 2 ст. 46 Закону №1058-IV, нарахування та виплата пенсії позивачу підлягають поновленню з моменту її припинення тобто з 01.07.2016.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що обов`язок відповідача поновити за судовим рішенням виплату позивачу пенсії з 01.07.2016 охоплює й обов`язок відповідача виплатити позивачу заборгованість з пенсії, що утворилася з 01.07.2016.

Поряд із тим, щодо позовних вимог позивачки в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість однією сумою, суд зазначає наступне.

Спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання про допущення негайного виконання судового рішення, суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

У цій справі судом не вирішувалися вимоги про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум пенсії та не визначався розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відсутні. Рішення суду в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість не може бути допущено до негайного виконання, оскільки це зобов`язання відповідача є похідним від виконання ним рішення суду в частині здійснення нарахування пенсії.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 07.02.2022.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, що мало наслідком звернення позивача до суду з цим позовом замість належної реалізації права на пенсійне забезпечення та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, суд вважає за необхідне присудити позивачці понесені нею документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 9, 77, 132, 143, 243-246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) Головного управління Пенсійного України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 та виплатити заборгованість що виникла з 01.07.2016.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст. 292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 29.07.2022.

Суддя І.В. Буряк