Справа № ЗП/260/50/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

29 липня 2022 рокум. Ужгород№ ЗП/260/50/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Іванчулинець Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить:

- витребувати у відповідача Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 м. Івано - Франківськ Рішення ВЛК від 21.07.2022 року;

- зупинити дію Рішення ВЛК від 21.07.2022 року Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_1;

- до розгляду адміністративного позову по суті зобов`язати відповідача Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ та співвідповідача Військово-медичний клінічний центр Західного регіону забезпечити відповідну якісну реабілітацію позивача у відповідності до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № е8070 від 18.07.2022 року виданої м. Дніпро, Лікарня імені Мечникова та Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 22/2/1513 від 03.07.2022 року, виданої Клінічною лікарнею «Феофанія» м. Київ - із наданням «відпустки за станом здоров`я на 60 днів у відповідності до Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800.

Клопотання про забезпечення позову мотивоване тим, що оскаржувана Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 556 та Рішення ВЛК від 21.07.2022 року Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 - суперечить Виписці із медичної карти стаціонарного хворого № е8070 від 18.07.2022 року виданої м. Дніпро, Лікарня імені Мечникова та Виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 22/2/1513 від 03.07.2022 року, виданої Клінічною лікарнею «Феофанія» м. Київ. Заявник зазначає, що на даний час, Рішення ВЛК від 21.07.2022 року - є прямою перешкодою у реабілітації та продовженні лікування позивача і прямо загрожує його життю.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Стосовно посилання заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення ВЛК від 21.07.2022 року Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1, суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення.

Зупинення дії вищезгаданого рішення, яке буде предметом оскарження в адміністративному позові, за своїм характером буде вирішенням спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18 передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з поданої заяви, спір між сторонами існує щодо правомірності вищезгаданого рішення ВЛК від 21.07.2022 року, оцінка прийняття якого підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про його оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Забезпечення позову з підстави очевидності протиправного рішення є вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті.

Крім цього, у поданій заяві позивач просить суд до розгляду адміністративного позову по суті зобов`язати відповідача Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 м. Івано-Франківськ та співвідповідача Військово-медичний клінічний центр Західного регіону забезпечити відповідну якісну реабілітацію позивача у відповідності до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № е8070 від 18.07.2022 року та Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 22/2/1513 від 03.07.2022 року - із наданням «відпустки за станом здоров`я на 60 днів у відповідності до Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800.

Однак, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача та співвідповідача забезпечити відповідну якісну реабілітацію позивача із наданням відпустки за станом здоров`я на 60 днів, не відповідає тим видам забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Також, у поданій заяві позивач просить суд витребувати у відповідача Закладу охорони здоров`я ВЧ НОМЕР_1 м. Івано - Франківськ Рішення ВЛК від 21.07.2022 року.

Відповідно до приписів ч.1, 2 та 3 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч.1 та 2 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Окрім того, питання щодо збирання доказів та витребовування нових доказів регулюється ст.180,181 КАС України та стоються безпосередньо стадії підготовчого провадження.

Отже, підсумовуючи викладені вище норми КАС України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право заявити клопотання про витребування доказів або разом з поданням позовної заяви, або на стадії підготовчого провадження, або на стадії розгляду справи по суті з обґрунтуванням неможливості його подання у встановлений в ч.2 ст.79 КАС України строк з причин, що не залежали від нього.

Однак, позивачем заявлено клопотання про витребування доказів у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяві, для розгляду якої необхідні ці докази, тобто клопотання про витребування доказів є передчасним.

Крім того, у самому клопотанні відсутнє обґрунтування заходів, яких представник позивача вжив для отримання цього доказу самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, слід відмовити.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Суддя Д.В. Іванчулинець