Справа № 380/3483/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3483/22 пров. № А/857/8492/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Затолочного В.С., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

представника позивача Дуфанець О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною та скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2022 року Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області звернулась в суд з адміністративним позовом до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Попереки А.А. про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2022 року ВП № 68072432.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що листом від 13 серпня 2021 року № 1020 проінформувала представника малолітньої дитини ОСОБА_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21. Вважає, що вказане рішення виконано у повному обсязі, а саме повторно розглянуто клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. Оскільки оскаржувана постанова винесена 11 січня 2022 року, а рішення суду виконано 29 липня 2021 року, відсутні також правові підстави для стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 грн 00 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 року ВП № 68072432.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 було виконане позивачем у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме повторно розглянуто клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09 грудня 2020 року, тому відповідачем протиправно прийнято постанову від 11 січня 2022 року ВП № 68072432 про відкриття виконавчого провадження у зв`язку з невиконанням вказаного рішення суду.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що державним виконавцем правомірно винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2022 року ВП № 68072432, оскільки були відсутні підстави для відмови в прийнятті до примусового виконання виконавчого документа, визначені частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що станом на 11 січня 2022 року у державного виконавця не було інформації про виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 380/3539/21, виданого 28 жовтня 2021 року, а заява боржника про добровільне виконання судового рішення від 09 лютого 2022 року не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вимог статті 122 Земельного кодексу України за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки уповноважений орган зобов`язаний прийняти рішення, якого прийнято не було.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 виконано Щирецькою селищною радою в повному обсязі, а саме повторно розглянуто клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача щодо апеляційної скарги заперечила, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 позов задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення № 119 III сесії VIII демократичного скликання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 23.12.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09.12.2020 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність. Зобов`язано Щирецьку селищну раду Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.65-74).

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 відповідачем 29 липня 2021 року включено в порядок денний сесії повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 від 09 грудня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, а також підготовлено відповідний проект рішення сесії Щирецької селищної ради (а.с.75, зворот).

Згідно витягу з протоколу ХІ сесії VIII демократичного скликання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 29 липня 2021 року за результатом повторного розгляду клопотання ОСОБА_2 від 09 грудня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га рішення не прийнято, оскільки не отримано необхідної кількості голосів від загального складу ради (присутні 17 депутатів, проголосували «за» - 3, «проти» - 3, утримались 11) (а.с.90, зворот).

Листом від 13 серпня 2021 року № 1020 Щирецька селищна рада проінформувала гр. ОСОБА_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21.

28 жовтня 2021 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 380/3539/21, яким зобов`язано Щирецьку селищну раду Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , від 09 грудня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровий номер: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність (а.с.92, зворот).

06 січня 2022 року до Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла заява стягувача ОСОБА_2 за вх. № б/н від 23 грудня 2021 року про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 380/3539/21, виданого Львівським окружним адміністративним судом.

11 січня 2022 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поперекою А.А. на виконання виконавчого листа № 380/3539/21 від 28 жовтня 2021 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68072432. Вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 26000 грн (а.с.93).

11 січня 2022 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служюи Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поперекою А.А. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 68072432, якою визначено для боржника, Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, загальну суму мінімальних витрат у розмірі 300,00 грн (а.с.94).

11 січня 2022 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служюи Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Поперекою А.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 68072432, якою стягнуто з боржника, Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, виконавчий збір у розімірі 26000,00 грн (а.с.95).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404-VIIІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Вимоги до виконавчого документа визначено ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII, підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання частиною 4 цієї ж статті.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги, на державного виконавця покладено обов`язок винести постанову про відкриття виконавчого провадження у разі відсутності визначених підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

Колегія суддів зазначає, що Законом № 1404-VIII визначено підстави для повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, серед яких відсутня така підстава як виконання рішення суду у добровільному порядку. До того ж у виконавця відсутні повноваження перевіряти факт виконання рішення суду на стадії вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

Безпідставними є покликання позивача у відзиві на апеляційну скаргу як на підставу скасування оскаржуваної у справі постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження на норми пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), оскільки вказаній процедурі передує процедура відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2022 року винесена на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 , містить усі необхідні реквізити, інформацію про стягнення з боржника виконавчого збору та щодо необхідності виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, що відповідає вимогам статті 26 Закону № 1404-VIII (а.с.93).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що відповідачем неправомірно відкрито виконавче провадження у зв`язку з виконанням позивачем рішення у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції вказує, що предметом спору у даній справі є питання щодо правомірності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 68072432 від 11 січня 2022 року, а не питання щодо повноти та правильності виконання судового рішення від 16 липня 2021 року і щодо наявності підстав для закриття (закінчення) виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2022 року ВП № 68072432, діяв у межах та у спосіб, встановлені законом.

Крім того, стосовно висновків суду першої інстанції про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/3539/21 від 16 липня 2021 року виконано Щирецькою селищною радою в повному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 встановлено, що 23 грудня 2020 року на ІІІ сесії VII демократичного скликання Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області розглянуто, зокрема, заяву громадянина ОСОБА_1 та прийнято рішення № 119, про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, які розташовані на території Гуменецького старостинського округа Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0012, шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність, у зв`язку з тим, що вказані заяви не відповідають вимогам Земельного кодексу України, Законам України «Про особисте селянське господарство», «Про землеустрій» та Цивільному кодексу України.

Львівський окружний адміністративний суд у цій справі прийшов до висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки з оскаржуваних рішень не видно, які саме норми Земельного кодексу України, Закону України «Про особисте селянське господарство», «Про землеустрій» та Цивільного кодексу України були не дотримані позивачами при зверненні до відповідача з означеними заявами, а також чому недотримання вимог означених нормативно-правових актів спричинили прийняття відповідних рішень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року по справі № 380/3539/21 зобов`язано Щирецьку селищну раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми та висновки Львівського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні від 16 липня 2021 року по справі № 380/3539/21, колегія суддів вважає, що рішення від 16 липня 2021 року по справі № 380/3539/21 може вважатись належно виконаним Щирецькою селищною радою Львівського району Львівської області виключно шляхом прийняття одного із двох рішень на сесії органу місцевого самоврядування: рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні. Це в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України.

З огляду на те, що в процесі апеляційного розгляду справи встановлено, що позивачем рішення у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України прийнято не було, доводи позивача про те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/3539/21 виконано в повному обсязі є безпідставними.

З огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, колегія суддів приходить до висновку про те, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову про відкриття виконавчого провадження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити повністю.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі № 380/3483/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. С. Затолочний
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 27 липня 2022 року.