Справа № 380/18598/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

26 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Середа О-В.І.,

за участю:

представника позивача Яциник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій ,-

В С Т А Н О В И В:

28.10.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дрогобицької міської ради (площа Ринок, 1, м. Дрогобич, Львівська область, 82100, ) з такими вимогами:

визнати протиправним та скасувати підпункт 1.2 пункту 1 рішення ХІІІ сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021 року Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким відмовлено ОСОБА_1 , в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 600 кв.м у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.(не укладено договір пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно - транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на АДРЕСА_2 з комунальним підприємством Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради, відповідно до вимог Положенню про порядок виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці парковій у місті Дрогобичі, затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 №871);

визнати протиправним та скасувати підпункт 1.2. пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 594 Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_2 яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 , прож. м. Дрогобич, на земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (діл. № 55);

зобов`язати Дрогобицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 600 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ділянка № НОМЕР_2 );

зобов`язати Дрогобицьку міську раду, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 позовну заяву залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року заяву представника позивача про уточнення позовних вимог від 10 грудня 2021 прийнято до розгляду.

Ухвалою від 05.05.2022 клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін задоволено, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 06.07.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

15.07.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.02.2022 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0130 площею 0,06 га. Вказує, що у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами про скасування рішень органу місцевого самоврядування що стосується виділення земельної ділянки, однак, в ході судового розгляду з`ясувалось, що спірна земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_2 . Таким чином, існує спір щодо права власності на землю.

20.07.2022 до суду надійшло клопотання третьої особи про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.02.2022 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0130 площею 0,06 га. Вказує, що оскільки земельна ділянка належить їй на праві власності, то даний спір не є публічно правовим та не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотань відповідача та третьої особи заперечив, просить відмовити у задоволенні клопотань про закриття провадження у справі.

Відповідач та третя особа явки в судове засідання не забезпечили, причин неявки не повідомили.

При розгляді заяви представника відповідача та третьої особи про закриття провадження в даній адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними і скасування підпункт 1.2 пункту 1 рішення ХІІІ сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 641 від 23.09.2021 року Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким відмовлено ОСОБА_1 , в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 600 кв.м у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.(не укладено договір пайової участі по об`єкту Будівництво інженерно - транспортної інфраструктури будинків котеджного типу на АДРЕСА_2 з комунальним підприємством Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради, відповідно до вимог Положенню про порядок виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у відведеному кварталі забудови відповідно до Детального плану території в районі вулиці парковій у місті Дрогобичі, затвердженому рішенням сесії Дрогобицької міської ради від 03.10.2017 №871); визнати протиправним та скасування підпункт 1.2. пункту 1 рішення XIII сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради № 594 Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_2 яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 , прож. м. Дрогобич, на земельну ділянку орієнтовною площею 600 кв. м. у кварталі індивідуальної забудови на АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (діл. № 55);

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 299927246 від 16.02.2022, право власності на земельну з кадастровим номером :01:015:0130 площею 0,06 га зареєстроване за гр. ОСОБА_2 .

Судом у даній справі встановлено, що оспорювані рішення Дрогобицької міської ради є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання і з прийняттям яких виникли цивільні правовідносини, зокрема, у третьої особи ОСОБА_2 право власності, як речове право.

Тобто, оскаржувані ненормативні акти суб`єкта владних повноважень вичерпали свою дію у зв`язку з їх реалізацією. Таким чином, виник спір про цивільне право і подальше оспорювання рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виникло таке право, не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у розглядуваних правовідносинах хоча позивач і оспорює рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак наслідки цих рішень призвели до зміни (виникнення, припинення) цивільних правовідносин і мають майновий характер. Прийняті відповідачем спірні рішення ґрунтувались на обставинах звернення третьої особи ОСОБА_2 із відповідними заявами щодо бажаного отримання земельної ділянки та мали наслідком досягнення третьою особою цієї мети і набуття права власності.

У розглядуваних правовідносинах відповідач, маючи повноваження на прийняття відповідних рішень, лише реалізував волю третьої особи, яка звернулась до неї за вчиненням відповідних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розглядуваний спір хоча й зумовлений владними функціями відповідача як суб`єкта владних повноважень, однак має за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом також враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.07.2018 року справа № 296/7213/14-а, про те, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Ураховуючи наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, хоч у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 804/8836/17 вказано, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Крім того, у постановах ВП ВС від 6 квітня 2018 року у справі № 810/2421/16 та від 6 червня 2018 року № 826/631/15 вказано, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0130 площею 0,06 га. зареєстроване за гр. ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Тобто, позивач звернувся до адміністративного суду щодо захисту права користування земельною ділянкою, захист якого відноситься не до сфери публічно-правових відносин, а є приватноправовими, розгляд якого має здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 20 березня 2019 року у справі № 820/2358/17 вважає, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на земельні ділянки має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншими особами, за якими зареєстровано право щодо тієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявами інших осіб, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особами, які не заперечують законності дій державного реєстратора з реєстрації за ними права власності на частини цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 4 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16 та від 4 вересня 2018 року № 823/2042/16 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Велика палата Верховного Суду в своїй постанові від 14 листопада 2018 року у справі №821/1768/17 залишаючи в силі рішення судів попередніх інстанції про закриття провадження в адміністративній справі, через наявність ознак спору про прав вказала наступне: «Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб. передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень».

Отже, позивач бажає скасувати оскаржуване у даній справі рішення лише з метою поновлення своїх порушених прав користування земельною ділянкою, що не можу бути предметом в адміністративній справі.

Враховуючи, що в цій справі оспорюється правомірність набуття третьою особою права власності на спірну земельну ділянку, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд, урахувавши суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відтак, клопотання відповідача та третьої особи підлягає до задоволення.

Зважаючи на предмет позову, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу про право на звернення до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 248, 256, 295 КАС України, -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача та третьої особи про закриття провадження у справі задоволити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.

Роз`яснити позивачу право на звернення із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Повне судове рішення складено 01.08.2022.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна