Справа № 440/11684/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 р. Справа № 440/11684/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 (головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба) по справі № 440/11684/21

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ27758/П/ТД-ФС від 30.10.2020 про накладення штрафу в сумі 50 000,00 грн на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Разом з позовом, ФОП ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови він не отримував, про її існування дізнався 10.06.2021, після блокування його карткового рахунку у зв`язку з проведенням виконавчих дій з примусового стягнення штрафу за зазначеним документом та з позовом звернувся в межах шестимісячного строку з дня, коли дізнався про порушення своїх прав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позов залишено без розгляду.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що постанову від 30.10.2020 про накладення штрафу ні він, ні члени його родини не отримували, про її наявність дізнався під час блокування його карткового рахунку в межах виконавчих дій з примусового стягнення штрафу 10.06.2021 та в межах строку, встановленого КАС України звернувся з позовом до суду.

Вважає помилковими посилання суду першої інстанції на наявність поштового повідомлення з відміткою про отримання його дружиною 03.11.2020 спірної постанови, оскільки з нього незрозуміло який саме документ направлявся позивачу, а опису цінного вкладення матеріали справи не містять. Крім того, на поштовому повідомленні міститься відтиск поштового штемпелю з датою надходження відправлення у поштове відділення м. Гадяч 04.11.2020, тобто пізніше за дату його вручення, а отже вказаний доказ не може беззаперечно свідчити про отримання позивачем копії спірної постанови.

Також зазначає, що судом безпідставно не враховано письмові пояснення дружини позивача, яка зазначила, що поштове відправлення не отримувала, натомість, під час спілкування з листоношею, яка доставляла зазначений лист позивачу, дізналась, що остання залишила його у поштовій скрині та власноруч зробила запис про отримання 03.11.2020.

Просить врахувати, що він із сім`єю зареєстровані та фактично проживають за адресою, відмінною від тієї, на яку здійснювалась доставка поштового відправлення.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції, відкриваючи провадження, не розглянув клопотання про поновлення строку, посилаючись на необхідність витребування додаткових доказів у відповідача для з`ясування питання щодо строків звернення до суду, проте таких доказів ним не витребувано.

Управління Держпраці у Полтавській області (далі - відповідач) не подало відзив на апеляційну скаргу.

15.07.2022 на електронну пошту суду від представника ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі позивача.

25.07.2022 до суду надійшло клопотання від Управління Держпраці у Полтавській області про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ27758/П/ТД-ФС від 30.10.2020 про накладення штрафу, до якого також додав клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позов залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення свого права позивач мав дізнатися 03.11.2020 з дня отримання його дружиною копії оскаржуваної постанови, а отже строк на оскарження сплинув в травні 2021 р, проте, позивачем строк звернення до суду пропущено, поважних підстав такого пропуску та доказів в їх підтвердження не надано.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду, оскільки про наявність постанови від 30.10.2020 він мав бути обізнаний 03.11.2020, в день отримання його дружиною її копії.

Враховуючи те, що провадження у справі вже було відкрито, суд застосував ч. 3 ст. 123 КАС України, яка надає повноваження суду залишити позовну заяву без розгляду у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що застосування ч. 3 ст. 123 КАС України вимагає дотримання одночасно двох умов: виявлення факту пропуску строку після відкриття провадження у справі, та відсутність клопотання позивача про поновлення такого строку або неповажність причин для поновлення строку, вказаних у клопотанні.

Натомість, у цій справі факт пропуску строку звернення до суду був виявлений судом ще до відкриття провадження у справі, оскільки позивачем було подано клопотання про поновлення строку для звернення суду разом з позовною заявою.

Так, відповідні обставини встановлені судом першої інстанції в ухвалі від 04.10.2021 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, виходячи з приписів ч. 1 ст. 123 КАС України суд першої інстанції мав надати оцінку зазначеним у клопотанні про поновлення строку причинам пропуску строку, зробити висновок щодо їх поважності, а також, у випадку визнання таких причин неповажними, надати можливість позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що ухвала про відкриття провадження у справі взагалі не містить оцінки доводам клопотання, поданого позивачем, зокрема причинам пропуску строку для звернення до суду, а лише посилання, що останнє буде розглянуто у ході підготовчого провадження.

Тобто, фактично судом першої інстанції поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду без зазначення про це в резолютивній частині ухвали та без визнання поважними причин пропуску такого строку, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 121 та п. 3 ч. 1 ст. 248 КАС України.

Колегія суддів наголошує, що при встановленні можливості визнання поважними причин пропуску строку суд має встановити дійсні обставини, що зумовили таку ситуацію, та належним чином мотивувати своє рішення.

Отже, посилання суду першої інстанції на ч. 3 ст. 123 КАС України є помилковим, оскільки позивачем подавалось клопотання про поновлення процесуального строку та факт такого пропуску був відомий суду ще до відкриття провадження у справі.

Натомість, за змістом ч. 4 ст. 123 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду у разі, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Тобто, зазначена правова норма зобов`язує суд запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про передчасність висновку щодо поважності причин пропуску строку, вказаних позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.

Відтак, з`ясувавши після відкриття провадження у справі про те, що причини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними, суду першої інстанції належало застосувати положення саме ч. 4 ст. 123 КАС України та надати позивачу можливість повідомити про інші причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності.

При розгляді справи, судом апеляційної інстанції, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, враховані висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 30.03.2021 у справі № 520/11044/19.

Відтак, колегія суддів вважає, що розглядаючи адміністративну справу №440/11684/21, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, не повною мірою дослідивши всі обставини справи при постановленні судового рішення.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позову відповідно до ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 440/11684/21 - скасувати.

Справу № 440/11684/21 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій