Справа № 320/14519/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Київ № 320/14519/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., за участю секретаря судового засідання Касаткіної Ю.О.,

представника позивача: Тригуба А.Ю.,

представника відповідача: Зборовської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» (далі позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.09.2021 форми «Р» про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 229 166, 00 грн. за основним зобов`язанням та 22 917, 00 грн., складене Головним управлінням ДПС у Київській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2021 форми «П» про зменшення позивачу від`ємного значення податку на прибуток в частині суми 1 160 834, 00 грн., складене Головним управлінням ДПС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, оскільки порушень вимог податкового законодавства ним вчинено не було.

Згідно з ухвалою від 16.12.2021 судом відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

11.02.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ухвали від 23.02.2022 судом продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів. Визнано причини пропуску строку на подання відзиву поважними та поновлено Головному управлінню ДПС у Київській області пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву.

18.05.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Суд ухвалою від 18.05.2022 визнав причини пропуску строку на подання відповіді відзив поважними та поновив позивачу пропущений строк для подання відповіді на відзив.

Згідно х ухвалою від 07.06.2022 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У призначений для розгляду справи день та час у судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» зареєстроване в якості юридичної особи 25.02.2008 за адресою: 09145, Київська обл., Білоцерківський район, с. Іванівка(з), вул. Квітнева, буд. 34-А, що підтверджено наявною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в станом на день розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДПС у Київській області 26.03.2021 проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 4338/10-36-07-14/35679185 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Інтеко Констракшн», податковий номер 35679185».

Перевіркою встановлено та в акті зафіксовано порушення позивачем:

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139, підпункту 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу України, пунктів 1, 2, 5 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 4, 9 П(С)БО 11 «Зобов`язання», пунктів 29, 32 П(С)БО 13 «Фінансові інструменти», пунктів 5, 6, 7 П(С)БО 16 «Витрати», пунктів 4, 9 П(С)БО 11 «Зобов`язання», в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування станом на 30.09.2020 на суму 4 905 436, 00 грн.;

- підпунктів 14.1.71, 14.1.218, 14.1.219 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ на суму 434 180 грн., у т.ч.: вересень 2017 року на суму 32833, 00 грн., січень 2018 року на суму 20417, 00 грн., лютий 2018 року на суму 3667, 00 грн., березень 2018 року на суму 4167, 00 грн., квітень 2018 року на суму 27163, 00 грн., травень 2018 року на суму 15297, 00 грн., червень 2018 року на суму 8391, 00 грн., липень 2018 року на суму 18852, 00 грн., вересень 2018 року на суму 24491, 00 грн., жовтень 2018 року на суму 32087, 00 грн., листопад 2018 року на суму 18141, 00 грн., грудень 2018 року на суму 24627, 00 грн., лютий 2019 року на суму 19294, 00 грн., березень 2019 року на суму 30657, 00 грн., червень 2019 року на суму 13897, 00 грн., липень 2019 року на суму 2738, 00 грн., серпень 2019 року на сум 4780, 00 грн., вересень 2019 року на суму 25992, 00 грн., грудень 2019 року на суму 33862, 00 грн., січень 2020 року на суму 10625, 00 грн., березень 2020 року на суму 13774, 00 грн., квітень 2020 року на суму 3814, 00 грн., липень 2020 року на суму 29363, 00 грн., вересень 2020 року на суму 15251, 00 грн.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючим органом донараховано позивачеві ПДВ на загальну суму 377 263, 00 грн., у т.ч.: березень 2018 року на суму 4167, 00 грн., квітень 2018 року на суму 27163, 00 грн., травень 2018 року на суму 15297, 00 грн., червень 2018 року на суму 8391, 00 грн., липень 2018 року на суму 18852, 00 грн., вересень 2018 року на суму 24491, 00 грн., жовтень 2018 року на суму 32087, 00 грн., листопад 2018 року на суму 18141, 00 грн., грудень 2018 року на суму 24627, 00 грн., лютий 2019 року на суму 19294, 00 грн., березень 2019 року на суму 30657, 00 грн., червень 2019 року на суму 13897, 00 грн., липень 2019 року на суму 2738, 00 грн., серпень 2019 року на сум 4780, 00 грн., вересень 2019 року на суму 25992, 00 грн., грудень 2019 року на суму 33862, 00 грн., січень 2020 року на суму 10625, 00 грн., березень 2020 року на суму 13774, 00 грн., квітень 2020 року на суму 3814, 00 грн., липень 2020 року на суму 29363, 00 грн., вересень 2020 року на суму 15251, 00 грн.;

- пунктів 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 205 014, 00 грн., у т.ч.: квітень 2018 року на суму 13996, 00 грн., травень 2018 року на суму 6131, 00 грн., червень 2018 року на суму 3808, 00 грн., липень 2018 року на суму 12185, 00 грн., серпень 2018 року на суму 4556, 00 грн., вересень 2018 року на суму 13935, 00 грн., жовтень 2018 року на суму 20338, 00 грн., листопад 2018 року на суму 12308, 00 грн., грудень 2018 року на суму 15960, 00 грн., січень 2019 року на суму 6245, 00 грн., лютий 2019 року на суму 6215, 00 грн., березень 2019 року на суму 24824, 00 грн., червень 2019 року на суму 8980, 00 грн., липень 2019 року на суму 1821, 00 грн., серпень 2019 року на сум 1113, 00 грн., вересень 2019 року на суму 23159, 00 грн., листопад 2019 року на суму 1603, 00 грн., грудень 2019 року на суму 4760, 00 грн., січень 2020 року на суму 2375, 00 грн., лютий 2020 року на суму 934, 00 грн., березень 2020 року на суму 1424, 00 грн., квітень 2020 року на суму 731, 00 грн., травень 2020 року на суму 3759, 00 грн., червень 2020 року на суму 6763, 00 грн., липень 2020 року на суму 7091, 00 грн.

Позивачем до контролюючого органу були подані заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких відповідачем надано відповідь від 26.04.2021 № 4457/12/10-36-07-14, відповідно до якої висновки викладені в акті перевірки є обґрунтованими, а заперечення залишені без задоволення.

На підставі акта перевірки від 26.03.2021 № 4338/10-36-07-14/35679185, контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 30.04.2021 № форми «Н», яким накладено на позивача штраф у сумі 3400, 00 грн.;

- від 30.04.2021 № форми «П», яким позивачу було зменшено від`ємне значення податку на прибуток на суму 4 905 436, 00 грн.;

- від 30.04.2021 № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 434 180, 00 грн. за основним зобов`язанням та 43 418, 00 грн. за штрафом.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до ДПС України.

За результатами розгляду скарги 28.09.2021 ДПС України прийнято рішення № 22028/6/99-00-06-01-01-06, яким податкові повідомлення-рішення:

- № форми «Н» про накладення штрафу в розмірі 3400, 00 грн. скасовано;

- № форми «П» про зменшення від`ємного значення податку на прибуток на суму 4 905 436, 00 грн. залишено без змін;

- № форми «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 434 180, 00 грн. скасовано в частині суми 205 014, 00 грн. та 20 501, 40 грн. штрафу, а в іншій частині залишено без змін.

З урахуванням рішення ДПС України від 28.09.2021 № 22028/6/99-00-06-01-01-06, відповідачем винесено нове податкове повідомлення-рішення від 30.09.2021 № форми «Р» про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 229 166, 00 грн. за основним зобов`язанням та 22 917, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Отже, предметом спору є податкові повідомлення-рішення від 30.04.2021 № форми «П» про зменшення від`ємного значення податку на прибуток на суму 4 905 436, 00 грн. в частині суми 1 160 834, 00 грн. та від 30.09.2021 № форми «Р» про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 229 166, 00 грн. за основним зобов`язанням та 22 917, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із правомірністю податкових повідомлень-рішень відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 ПК України передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

З акта перевірки слідує, що в період з 01.07.2017 по 30.09.2020 позивач мав взаємовідносини з контрагентом-постачальником послуг ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Перевіркою встановлено, що між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом № 54-16 від 19.10.2016, згідно з яким виконавець зобов`язується доставити ввірений йому замовним вантаж до пункту призначення в установлені строки та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги. Розмір оплати за кожне перевезення виконавця визначається за узгодженням сторін. Термін дії договору до 31.12.2017. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявить про його припинення договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік.

ФОП ОСОБА_1 на користь позивача виписано акти виконаних робіт з визначеною номенклатурою транспортно-експедиційних послуг згідно з переліком, наведеним в акті перевірки (ст. 16-20).

Згідно з даними бухгалтерського обліку позивачем придбано послуг у ФОП ОСОБА_1 на 1 375 000, 00 грн.

За результатами перевірки встановлено, що в період з 01.07.2017 по 31.12.2017 за даними рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 позивачем проведено по бухгалтерському обліку по Дт рах. 84 «Інші витрати» - Кт рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» суму 261 667, 00 грн., які в подальшому бухгалтерськими проводками Дт 93 «Витрати на збут» - Кт 84 «Інші витрати» віднесено на витрати робіт на суму 291 500, 00 грн. з ПДВ, відповідно 242 917, 00 грн. без ПДВ.

Тобто встановлено відсутність актів виконаних робіт за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 на суму 18750, 00 грн. без ПДВ.

В акті перевірки (ст. 27 акта) міститься інформація щодо ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якої згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) кількість працівників 1.

За даними ІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 відсутня інформація щодо наявності у ОСОБА_1 найманих працівників, звіти по ЄСВ, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) до органу ДПС не подавались.

Крім того, згідно з даними форми 20 ОПП відсутня інформація щодо об`єктів оподаткування, у т.ч. транспортних засобів.

За даними ЄРПН відсутня інформація щодо реєстрації податкових накладних від інших контрагентів-постачальників на користь ФОП ОСОБА_1 щодо придбання транспортних засобів, транспортно-експедиційних послуг, транспортних послуг оренди автотранспортних засобів від інших контрагентів.

Крім того, за даними податкових декларацій з ПДВ ФОП ОСОБА_1 відсутня інформація щодо визначення даних в р. 10.3 Декларації «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з нульовою ставкою та/або без податку на додану вартість».

За даними товарно-транспортних накладних встановлено, що перевезення здійснювались на 9 автомобілях з 6 водіями, в той час як згідно без даних ІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо наявності основних засобів та найманих працівників.

Перевіркою наданих актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних встановлено відсутність товарно-транспортних накладних під акти виконаних робіт згідно з переліком, зазначеним на ст. 84-85 ата перевірки.

Згідно наданих до перевірки товарино-транспортних накладних встановлено, що у графі «Замовник» визначено суб`єкта господарювання вантажоодержувача товару.

Отже, на думку контролюючого органу, згідно з наданими товарно-транспортними накладними, замовниками перевезень були вантажоотримувачі товару.

На підставі викладеного контролюючий орган дійшов висновку щодо відсутності реальності здійснення господарської операції з надання транспортних послуг ФОП ОСОБА_1 для позивача у період з 01.07.2017 по 30.09.2020 на суму 1 160 834, 00 грн. без ПДВ, віднесених позивачем до складу витрат на збут. На думку контролюючого органу, у ФОП ОСОБА_1 наявні ознаки відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та відбувається здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту, та які не мають реального характеру.

Разом із тим, позивачем до контролюючого органу подавались заперечення на акт перевірки, в яких було зазначено про технічну описку в накладних, внаслідок якої в графі «Замовник» помилково було вказано вантажоодержувачів замість вантажовідправника.

Проте ці доводи позивача не були взяті до уваги контролюючим органом, внаслідок чого заперечення на акт перевірки були залишені без задоволення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані положеннями Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-ХІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд зазначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Відповідно до визначення терміну «первинний документ», яке наведене в статті 1 Закону № 996-ХІV це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо її закінчення.

У силу вимог статті 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV передбачено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону № 996-ХІV).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно зі статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), що відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Підпунктом 140.4.4 пункту 140.4 статті 140 ПК України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення цього підпункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Статтею 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ є факт придбання товарів і послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Водночас, нормами ПК України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

З наведеного випливає, що для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що фактичне виконання поставок товарів позивачем на користь його покупців не ставилось під сумнів контролюючим органом та підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами (договорами, видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ, банківськими виписками про проведення платежів за поставлені товари копії додаються), які також надавались контролюючому органу під час перевірки.

Із матеріалів справи вбачається, що в межах виконання договору поставки № 37-18 між позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛ БУД» від 16.10.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р52 від 21.12.2018, № Р21 від 12.12.2018.

Щодо виконання договору поставки № 20-18 між позивачем та ТОВ «БУДМАРК-КОМ» від 07.05.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р64 від 22.12.2018, № Р65 від 22.12.2018, № Р817 від 23.10.2018, № Р815 від 23.10.2018.

Щодо виконання договору поставки № 44-18 між позивачем та ТОВ «ЕКСПО ПЛАЗА» від 28.12.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р181 від 29.03.2019, № Р125 від 05.03.2019, № Р120 від 04.03.2019, № Р121 від 05.03.2019, № Р117 від 27.02.2019, № Р27 від 21.01.2019, № Р24 від 21.01.2019, № Р16 від 16.01.2019, № Р13 від 16.01.2019.

Щодо виконання договору поставки № 11/01/18 між позивачем та ТОВ «ГЛОБАЛ ПРОЖЕКТ» від 11.01.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р94 від 19.02.2019.

Щодо виконання договору поставки № 06-18 між позивачем та ТОВ «КОМПАНІЯ «ІНТЕРКОН» від 28.02.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р145 від 15.03.2019, № Р146 від 15.03.2019, №- від 27.04.2018, №- від 27.04.2018.

Щодо виконання договору поставки № 11-19 між позивачем та ТОВ «МАП Трейд» від 11.06.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р455 від 25.06.2019, № Р454 від 25.06.2019.

Щодо виконання договору поставки №14 між позивачем та ТОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» від 14.08.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р775 від 01.10.2019, № Р773 від 01.10.2019, № Р820 від 11.10.2019, № Р749 від 23.09.2019, № Р750 від 23.09.2019.

Щодо виконання договору поставки № 20-19 між позивачем та ТОВ «БАРДАЖ» від 15.08.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р900 від 28.10.2019, № Р916 від 30.10.2019, № Р917 від 31.10.2019, № Р915 від 31.10.2019.

Щодо виконання договору поставки № 23-19 між позивачем та ТОВ «Білоцерківський завод будівельних виробів «Моноліт» від 26.09.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р890 від 28.10.2019, № Р893 від 28.10.2019, № Р892 від 28.10.2019.

Щодо виконання договору поставки № 24-19 між позивачем та ТОВ «ТОТОБІ» від 02.10.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р962 від 07.11.2019.

Щодо виконання договору поставки № 28-19 між позивачем та ТОВ «УКРІНПРОЕКТ» від 21.10.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р952 від 06.11.2019, № Р969 від 07.11.2019, № Р968 від 07.11.2019, № Р1011 від 19.11.2019, № Р1019 від 20.11.2019, № Р1022 від 21.11.2019.

Щодо виконання договору поставки № 30-19 між позивачем та ПП «АНТАРС-В» від 29.10.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р987 від 12.11.2019, № Р997 від 15.11.2019, № Р998 від 15.11.2019.

Щодо виконання договору поставки № 34-19 між позивачем та ТОВ «ПОЛ ПЛЮС» від 02.12.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р55 від 28.01.2020, № Р1 від 03.01.2020, № Р2 від 03.01.2020, № Р56 від 28.01.2020, № Р57 від 28.01.2020, № Р1107 від 17.12.2019.

Щодо виконання договору поставки № 21-20 між позивачем та ТОВ «АПТ Україна ГРУПП» від 16.07.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р756 від 17.09.2020, № Р757 від 17.09.2020.

Щодо виконання договору поставки № 03-15 між позивачем та ТОВ «АМТ-БУД» від 28.01.2015 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: №- від 26.06.2018, №- від 26.06.2018, №- від 04.04.2018, №- від 04.04.2018, №- від 04.04.2018, №- від 01.02.2018, №- від 02.02.2018.

Щодо виконання договору поставки № 24-16 між позивачем та ТОВ «ФІЛЬМОТЕХНІК» від 26.05.2016 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р670 від 06.09.2017, № Р599 від 17.08.2017.

Щодо виконання договору поставки № 255078 між позивачем та ТОВ «ЄВРО БІЛД» від 30.07.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р794 від 30.09.2020, № Р767 від 22.09.2020, № Р768 від 22.09.2020, № Р755 від 17.09.2020.

Щодо виконання договору поставки № 04-20 між позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ЄВРОПРОЕКТ» від 25.02.2020 та Специфікації № 1, додаток № 1 до договору поставки № 04-20, між позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ЄВРОПРЕКТ» від 25.02.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р333 від 19.05.2020.

Щодо виконання договору поставки № 11-20 між позивачем та ТОВ «АКВАСПЕЦБУД» від 09.04.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р324 від 18.05.2020.

Щодо виконання договору поставки № 22-17 між позивачем та ТОВ «СМАЙЛ КОНСТРАКШН» від 23.06.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р445 від 03.07.2017, № Р446 від 03.07.2017.

Щодо виконання договору поставки № 17-17 між позивачем та ТОВ «РУФ КОНСТРАКШН» від 25.05.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: №- від 13.11.2017, № Р628 від 28.08.2017, №- від 24.07.2017, №- від 24.07.2017, №- від 24.07.2017, №- від 19.07.2017, №- від 18.07.2017, №- від 27.07.2017, №- від 27.07.2017, №- від 27.07.2017, №- від 18.07.2017.

Щодо виконання договору поставки № 24-17 між позивачем та ТОВ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД ПТО» від 05.07.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р750 від 26.09.2017.

Щодо виконання договору поставки № 40-17 між позивачем та ТОВ «УКРБУДВІДРОДЖЕННЯ» від 18.09.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р744 від 11.10.2018, № Р293 від 08.06.2018, № Р294 від 08.06.2018, № Р176 від 19.04.2018, № Р178 від 19.04.2018, № Р177 від 19.04.2018, № Р126 від 22.03.2018, № Р111 від 07.03.2018, № Р110 від 07.03.2018, № Р109 від 07.03.2018, № Р50 від 25.01.2018, № Р1061 від 06.12.2017, № Р1060 від 06.12.2017, № Р1068 від 07.12.2017, № Р1067 від 07.12.2017, № Р1123 від 26.12.2017.

Щодо виконання договору поставки № 22/11-17 ЕД між позивачем та ТОВ «ЕВОВЕНТ» від 22.11.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р1077 від 11.12.2017.

Щодо виконання договору поставки № 49-17 між позивачем та ТОВ «АКВАРЕЛІ ДЕВЕЛОПМЕНТ ХОЛДИНГ» від 28.11.2017 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: №- від 01.02.2018.

Щодо виконання договору поставки №13-18 між позивачем та ТОВ «ВИШНЕВЕ БУДІВНИЦТВО ТА ІНЖИНІРИНГ» від 23.03.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: №- від 11.04.2018, №- від 11.04.2018, №- від 17.04.2018, №- від 17.04.2018, №- від 17.04.2018.

Щодо виконання договору поставки № 08-18 між позивачем та ТОВ «БАРОК» від 15.03.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р270 від 30.05.2018, № Р267 від 30.05.2018, № Р256 від 23.05.2018, № Р255 від 23.05.2018, № Р254 від 23.05.2018, № 221 від 08.05.2018, № Р220 від 08.05.2018, № Р218 від 08.05.2018, № Р205 від 04.05.2018, № Р206 від 04.05.2018.

Щодо виконання договору поставки №19-18 між позивачем та ТОВ «СОФІЯ-ЛТД» від 26.04.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р235 від 15.05.2018.

Щодо виконання договору поставки №23-18 між позивачем та ТОВ «ДЖИ ТІ КОНСТРАКШН» від 13.06.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р403 від 17.07.2018, № Р402 від 17.07.2018.

Щодо виконання договору поставки № 17-18 між позивачем та ТОВ «СПЕЦТЕХНОСНАСТКА» від 04.07.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: №- від 17.09.2018.

Щодо виконання договору поставки №13-20 між позивачем та ТОВ «УКРБУДВІДРОДЖЕННЯ» від 06.05.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р775 від 24.09.2020, № Р758 від 21.09.2020, № Р730 від 14.09.2020, № Р758 від 21.09.2020, № Р775 від 24.09.2020, № Р730 від 14.09.2020.

Щодо виконання договору поставки № 07-18 між позивачем та ТОВ «МИТНИЙ ТЕРМІНАЛ КИЇВЩИНИ» від 07.08.2018 та Специфікації № 1, додаток № 3 до договору поставки № 07-18, між плозивачем та ТОВ «МИТНИЙ ТЕРМІНАЛ КИЇВЩИНИ» від 07.08.2018 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р567 від 01.08.2019, № Р568 від 01.08.2019, № Р915 від 08.11.2018, № Р871 від 02.11.2018, № Р891 від 05.11.2018, № Р921 від 09.11.2018, № Р922 від 09.11.2018, № Р940 від 13.11.2018, № Р837 від 26.10.2018, № Р847 від 29.10.2018, № Р848 від 29.10.2018, № Р859 від 31.10.2018, № Р868 від 31.10.2018, № Р858 від 31.10.2018, № Р869 від 31.10.2018, № Р627 від 14.09.2018.

Щодо виконання договору поставки № 15-20 між позивачем та ТОВ «БТ ХОЛДИНГ» від 19.05.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р420 від 17.06.2020, № Р421 від 17.06.2020, № Р426 від 19.06.2020, № Р422 від 18.06.2020.

Щодо виконання договору поставки № 05-20 між позивачем та ТОВ «ЄВРОДРІНК» від 26.02.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу останньої згідно ТТН: № Р379 від 04.06.2020, № Р428 від 19.06.2020, №- від 19.06.2020, № Р332 від 20.05.2020, № Р330 від 19.05.2020, № Р359 від 29.05.2020.

Судом установлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснила перевезення товарів на адресу покупців позивача, з якими господарські договори укладались у спрощений спосіб згідно із частиною другою статті 184 Господарського кодексу України, а саме: на адресу ТОВ «Авантаж 7» згідно ТТН № Р707 від 09.09.2020, № Р710 від 09.09.2020, № Р709 від 10.09.2020, №- від 28.09.2020, №- від 28.09.2020; на адресу ТОВ «Прайд Аква Групп» згідно ТТН №- від 11.09.2020; на адресу ТОВ «ГАЗ-РЕСУРС» згідно ТТН № Р262 від 24.04.2020, № Р261 від 24.04.2020, №Р271 від 29.04.2020»; на адресу ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНТЕРСТРОЙ» згідно ТТН: № Р141 від 05.03.2020; на адресу ТОВ «ЕРГОНОМІКА УКРАЇНА» згідно ТТН: №- від 04.02.2020, №- від 03.02.2020, № 143 від 30.01.2020, №- від 13.01.2020, № 142 від 30.01.2020, №- від 13.01.2020, № Р771 від 28.09.2017, № Р772 від 28.09.2017; на адресу ТОВ «УМБР-Бровари» згідно ТТН: №- від 19.02.2020, №- від 19.02.2020, № Р104 від 19.02.2020; на адресу ПП «КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО І РЕМОНТ» згідно ТТН: № Р1098 від 13.12.2019, № Р1112 від 18.12.2019, № Р1113 від 18.12.2019; на адресу ТОВ «ПРОСТІР ДЛЯ БІЗНЕСУ» згідно ТТН: № Р1122 від 23.12.2019; на адресу ТОВ «НІКО-ПЛЮС» згідно ТТН: № Р1123 від 23.12.2019; на адресу ТОВ «ЛЕГО» згідно ТТН: № Р806 від 09.10.2019, № Р746 від 20.09.2019; на адресу ТОВ «Промислове підприємство «ОМІ» згідно ТТН: № Р612 від 13.08.2019, № Р611 від 13.08.2019, № 667 від 21.09.2018; на адресу ТОВ «ПІДРЯД 9» згідно ТТН: № Р509 від 17.07.2019; на адресу ПрАТ «Енергопромбуд» згідно ТТН: №- від 05.12.2018, № 646 від 18.09.2018, № Р1103 від 18.12.2017, № Р1102 від 18.12.2017, № Р683 від 08.09.2017, № Р594 від 14.08.2017; на адресу ТОВ «Феррон» згідно ТТН: №- від 25.09.2018; на адресу ТОВ «ІНКОС Компані» згідно ТТН: №- від 09.07.2018, №- від 06.07.2018, №- від 09.07.2018; на адресу ТОВ «Моторспорт» згідно ТТН: № Р295 від 11.06.2018; на адресу ТОВ «ММ-БУД ПРОЕКТ» згідно ТТН: №- від 04.04.2018, № Р80 від 08.02.2018; на адресу ТОВ «ТЕСКОН» згідно ТТН: № Р139 від 02.04.2018; на адресу ТОВ «БК «Дельта» згідно ТТН: № Р59 від 30.01.2018; на адресу ТОВ «АВТОБАНСЕРВІС» згідно ТТН: № Р664 від 04.09.2017, № Р815 від 09.10.2017; на адресу ТОВ «Астем Трейд» згідно ТТН: №- від 27.09.2017, №- від 27.09.2017, №- від 28.09.2017; на адресу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УЮТ» згідно ТТН: № Р566 від 07.08.2017, № Р571 від 09.08.2017, № 212 від 07.08.2017, № Р590 від 14.08.2017; на адресу ТОВ «МОЛОДІЖНЕ» згідно ТТН: № Р613 від 22.08.2017.

З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що на підтвердження надання зазначених транспортних послуг відповідно до договору про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом № 54-16 від 19.10.2016, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_1 були складені такі Акти приймання-передачі виконаних робіт: Акт № 50 від 22.09.2020, Акт № 51 від 24.09.2020, Акт № 52 від 24.09.2020, Акт № 55 від 28.09.2020, Акт № 54 від 28.09.2020, Акт № 53 від 25.09.2020, Акт № 46 від 18.09.2020, Акт № 48 від 18.09.2020, Акт № 47 від 18.09.2020, Акт № 46 від 18.09.2020, Акт № 45 від 15.09.2020, Акт № 44 від 12.09.2020, Акт № 41 від 10.09.2020, Акт № 42 від 10.09.2020, Акт № 43 від 10.09.2020, Акт № 35 від 19.06.2020, Акт № 34 від 18.06.2020, Акт № 33 від 18.06.2020, Акт № 32 від 04.06.2020, Акт № 31 від 01.06.2020, Акт № 36 від 19.06.2020, Акт № 26 від 01.05.2020, Акт № 27 від 18.05.2020, Акт № 28 від 19.05.2020, Акт № 29 від 19.05.2020, Акт № 29 від 19.05.2020, Акт № 30 від 20.05.2020, Акт № 35 від 19.06.2020, Акт № 24 від 24.04.2020, Акт № 25 від 24.04.2020, Акт № 23 від 16.04.2020,Акт № 22 від 26.03.2020, Акт № 21 від 26.03.2020, Акт № 20 від 12.03.2020, Акт № 18 від 12.03.2020, Акт № 19 від 12.03.2020, Акт № 17 від 05.03.2020, Акт № 14 від 19.02.2020, Акт № 15 від 20.02.2020, Акт № 16 від 19.02.2020, Акт № 11 від 04.02.2020, Акт № 12 від 04.02.2020, Акт № 2 від 03.01.2020, Акт № 9 від 30.01.2020, Акт № 10 від 30.01.2020, Акт № 6 від 29.01.2020, Акт № 7 від 29.01.2020, Акт № 8 від 29.01.2020, Акт № 3 від 13.01.2020, Акт № 4 від 13.01.2020, Акт № 1 від 03.01.2020, Акт № 64 від 23.12.2019, Акт № 63 від 18.12.2019, Акт № 62 від 18.12.2019, Акт № 61 від 17.12.2019, Акт № 60 від 13.12.2019, Акт № 48 від 06.11.2019, Акт № 49 від 07.11.2019, Акт № 50 від 07.11.2019, Акт № 51 від 08.11.2019, Акт № 52 від 08.11.2019, Акт № 58 від 21.11.2019, Акт № 57 від 21.11.2019, Акт № 56 від 20.11.2019, Акт № 55 від 15.11.2019, Акт № 54 від 15.11.2019, Акт № 53 від 13.11.2019, Акт № 38 від 01.10.2019, Акт № 39 від 01.10.2019, Акт № 40 від 09.10.2019, Акт № 41 від 11.10.2019, Акт № 43 від 28.10.2019, Акт № 44 від 28.10.2019, Акт № 45 від 30.10.2019, Акт № 46 від 31.10.2019, Акт № 47 від 31.10.2019, Акт № 35 від 20.09.2019, Акт № 36 від 23.09.2019, Акт № 37 від 23.09.2019, Акт № 31 від 02.08.2019, Акт № 32 від 02.08.2019, Акт № 33 від 13.08.2019, Акт № 34 від 13.08.2019, Акт № 29 від 17.07.2019, Акт № 26 від 25.06.2019, Акт № 25 від 25.06.2019, Акт № 11 від 04.03.2019, Акт № 12 від 05.03.2019, Акт № 13 від 05.03.2019, Акт № 15 від 15.03.2019, Акт № 16 від 15.03.2019, Акт № 18 від 29.03.2019, Акт № 9 від 20.02.2019, Акт № 10 від 27.02.2019, Акт № 1 від 16.01.2019, Акт № 2 від 17.01.2019, Акт № 3 від 21.01.2019, Акт № 4 від 22.01.2019, Акт № 7 від 29.01.2019, Акт № 98 від 05.12.2018, Акт № 99 від 12.12.2018, Акт № 100 від 21.12.2018,Акт № 101 від 28.12.2018, Акт № 102 від 28.12.2018, Акт № 86 від 02.11.2018, Акт № 87 від 06.11.2018, Акт № 89 від 08.11.2018, Акт № 90 від 09.11.2018, Акт № 91 від 09.11.2018, Акт № 92 від 09.11.2018, Акт № 93 від 13.11.2018, Акт № 75 від 12.10.2018, Акт № 78 від 23.10.2018, Акт № 79 від 23.10.2018, Акт № 80 від 26.10.2018, Акт № 82 від 29.10.2018, Акт №81 від 29.10.2018, Акт № 83 від 31.10.2018, Акт № 84 від 31.10.2018, Акт № 85 від 31.10.2018, Акт № 69 від 14.09.2018, Акт № 70 від 18.09.2018, Акт № 71 від 18.09.2018, Акт № 72 від 21.09.2018, Акт № 74 від 25.09.2018, Акт № 64 від 18.07.2018, Акт № 63 від 18.07.2018, Акт № 60 від 07.07.2018, Акт № 62 від 09.07.2018, Акт № 61 від 09.07.2018, Акт № 58 від 26.06.2018, Акт № 57 від 26.06.2018, Акт № 54 від 08.06.2018, Акт № 55 від 08.06.2018, Акт № 56 від 11.06.2018, Акт № 53 від 30.05.2018, Акт № 52 від 30.05.2018, Акт № 51 від 30.05.2018, Акт № 50 від 23.05.2018, Акт № 49 від 23.05.2018, Акт № 48 від 15.05.2018, Акт № 47 від 08.05.2018, Акт № 46 від 08.05.2018, Акт № 45 від 08.05.2018, Акт № 44 від 04.05.2018, Акт № 43 від 04.05.2018, Акт № 41 від 27.04.2018, Акт № 40 від 27.04.2018, Акт № 39 від 19.04.2018, Акт № 38 від 19.04.2018, Акт № 37 від 19.04.2018, Акт № 36 від 17.04.2018, Акт № 35 від 17.04.2018, Акт № 34 від 17.04.2018, Акт № 32 від 12.04.2018, Акт № 31 від 12.04.2018, Акт № 29 від 05.04.2018, Акт № 28 від 05.04.2018, Акт № 27 від 05.04.2018, Акт № 26 від 04.04.2018, Акт № 24 від 02.04.2018, Акт № 13 від 07.03.2018, Акт № 14 від 12.03.2018, Акт № 15 від 12.03.2018, Акт № 20 від 23.03.2018, Акт № 6 від 02.02.2018, Акт № 7 від 02.02.2018, Акт № 8 від 03.02.2018, Акт № 10 від 09.02.2018, Акт № 1 від 17.01.2018, Акт № 2 від 23.01.2018, Акт № 3 від 25.01.2018, Акт № 5 від 31.01.2018, Акт № 101 від 29.12.2017, Акт № 100 від 29.12.2017, Акт № 96 від 26.12.2017, Акт № 97 від 26.12.2017, Акт № 93 від 11.12.2017, Акт № 94 від 19.12.2017, Акт № 95 від 19.12.2017, Акт № 91 від 09.12.2017, Акт № 92 від 08.12.2017, Акт № 89 від 07.12.2017, Акт № 90 від 07.12.2017, Акт № 85 від 08.11.2017, Акт № 86 від 10.11.2017, Акт № 87 від 13.11.2017, Акт № 82 від 06.11.2017, Акт № 83 від 06.11.2017, Акт № 84 від 06.11.2017, Акт № 81 від 10.10.2017, Акт № 78 від 29.09.2017, Акт № 79 від 30.09.2017, Акт № 80 від 30.09.2017, Акт № 70 від 06.09.2017, Акт № 69 від 05.09.2017, Акт № 77 від 29.09.2017, Акт № 75 від 28.09.2017, Акт № 76 від 28.09.2017, Акт № 72 від 08.09.2017, Акт № 71 від 06.09.2017, Акт № 74 від 28.09.2017, Акт № 73 від 27.09.2017, Акт № 57 від 07.08.2017, Акт № 58 від 08.08.2017, Акт № 59 від 09.08.2017, Акт № 60 від 09.08.2017, Акт № 61 від 14.08.2017, Акт № 62 від 15.08.2017, Акт № 63 від 17.08.2017, Акт № 64 від 17.08.2017, Акт № 68 від 28.08.2017, Акт № 67 від 22.08.2017, Акт № 66 від 19.08.2017, Акт № 56 від 07.08.2017, Акт №54 від 27.07.2017, Акт № 53 від 27.07.2017, Акт № 52 від 27.07.2017, Акт № 51 від 27.07.2017, Акт № 50 від 24.07.2017, Акт № 49 від 24.07.2017, Акт № 48 від 24.07.2017, Акт № 46 від 18.07.2017, Акт № 47 від 19.07.2017, Акт № 45 від 18.07.2017, Акт № 44 від 12.07.2017, Акт № 41 від 06.07.2017, Акт № 40 від 04.07.2017, Акт № 39 від 04.07.2017.

Суд зазначає, що здійснення вантажних перевезень на замовлення позивача перевізником ФОП ОСОБА_1 та саме автомобілями, вказаними у ТТН, також підтверджується листами покупців, а саме: ТОВ «УКРБУДВІДРОДЖЕННЯ», ТОВ «АТП Україна Груп», ТОВ «Підряд 9», ТОВ «БТ Холдинг», ТОВ «Спецтехоснастка», ТОВ «Глобал Прожект», ТОВ «Бардаж», ТОВ «Митний термінал Київщини», ТОВ «Акваспецбуд».

Крім того, обов`язок доставки товару саме за рахунок позивача як постачальника та за адресою покупців прямо передбачений положеннями специфікацій до укладених договорів поставки, що свідчить про технічний характер описки в графі «Замовник» товарно-транспортних накладних.

Таким чином твердження відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Отже, реальний характер транспортних засобів та відповідність їхньої категорії, марки/моделі відомостям, вказаним у товарно-транспортних накладних, підтверджується результатами перевірки чинності полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (пошук за ДНЗ) на час перевезень, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Результати наведеної перевірки за даними Моторного транспортного страхового бюро України підтверджують, що всі транспортні засоби відповідають відомостям, які наведені у накладних, та мали діючі страхові поліси, тобто не були виведені з експлуатації.

При цьому відповідачем не конкретизовано, на який момент у часі ним були встановлені такі відомості, адже вказаний перевізник надавав позивачеві послуги тривалий час у період з 2017 по 2020 роки.

Крім того, відповідачем не було надано доказів проведення зустрічної звірки з контрагентами-покупцями та ФОП ОСОБА_1 з метою отримання податкової інформації, необхідної для проведення податкової перевірки та яке передбачене пунктом 73.5 статті 73 ПК України.

У матеріалах справи також відсутні докази направлення запиту контролюючого органу до ФОП ОСОБА_1 щодо господарських відносин із позивачем для надання інформації та її документального підтвердження щодо взаємовідносин із в порядку пункту 73.3 статті 73 ПК України.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач скористався правом направлення запиту контролюючого органу до органів державної влади щодо об`єктів оподаткування, які ними реєструються згідно із законодавством, зокрема до Головного сервісного центру МВС щодо того, за ким зареєстроване право власності на транспортні засоби, вказані в ТТН у порядку пункту 73.1 статті 73 ПК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав про те, що згідно вказаних ним специфікацій місце здійснення поставок товару від позивача ТОВ «ІнтекоКонстракшн» окремим його покупцям було визначене на складі постачальника, а не покупця, що у свою чергу спростовувало необхідність залучення позивачем перевізника для транспортування цього товару замовнику.

На підтвердження цих доводів ГУ ДПС у Київській області вказало, що згідно специфікації № 1 до договору поставки № 20-18 від 07.05.2018 між позивачем та ТОВ «Будмарк-Ком» зазначено, що товар передається покупцю на умовах EXW, адреса складу постачальника: Київська область, Білоцерківський район, с. Іванівка, вул. Пролетарська, 34-А (пункт 4).

Проте, судом встановлено і не спростовано відповідачем, що умови цієї поставки у подальшому були змінені шляхом укладення додаткових угод, а саме: додаткова угода № 1 від 10.10.2018; додаткова угода № 2 від 30.10.2018; додаткова угода № 3 від 08.11.2018; додаткова угода № 4 від 12.11.2018, відповідно до яких поставка товару, виготовленого згідно специфікації № 1 до договору поставки № 20-18 від 07.05.2018, здійснюється постачальником, тобто позивачем. Також сторонами додатково погоджено вартість такої доставки, що підтверджено наявними письмовими доказами та не спростовано відповідачем.

Щодо окремих доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, суд зазначає таке.

Щодо ТОВ «Євро Білд». У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно пункту 2.2. Договору поставки № 255078 від 30.07.2020 «Ціна договору включає в себе вартість товару, пакування, транспортування до адреси поставки, визначеної пунктом 4.1. Договору…».

При цьому відповідач у відзиві посилається на умови поставки Інкотермс EXW (склад постачальника).

На думку відповідача, наведений пункт договору спростовує замовлення позивачем як постачальником перевезення цього товару у стороннього перевізника.

Однак, відповідач залишив поза увагою, що в пункті 4.1 вказаного договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється до місця призначення на умовах ІнкотермсDDP (доставка та мито сплачено).

Договір поставки № 255078 від 30.07.2020 та специфікації до нього не містять посилань на Інкотермс EXW (склад постачальника).

Щодо ТОВ «ГлобалПроджект». Відповідач у відзиві посилається на умови специфікації № 1 до договору поставки № 11/01/18 від 11.01.2018 з ТОВ «ГлобалПроджект» та зазначає, що поставка вказаного у ній товару здійснюється на умовах Інкотермс EXW (склад постачальника), а тому його перевезення не було необхідним.

Згідно цієї специфікації від 15.02.2018 предметом поставки були сендвіч-панелі: шириною 150 мм у кількості 41 шт. по ціні 768, 30 грн. без ПДВ за одиницю; шириною 120 мм у кількості 31 шт. по ціні 678, 30 грн. без ПДВ за одиницю; шириною 120 мм у кількості 118 шт. по ціні 678, 30 грн. без ПДВ за одиницю.

Однак, згідно з ТТН № Р94 від 19.02.2019 здійснювалось перевезення сендвіч-панелі шириною 150 мм по ціні 735, 85 грн. без ПДВ за одиницю.

З викладеного вбачається, що зазначені первинні документи стосуються різних партій товару та оформлені в різні періоди з різницею майже в 1 рік.

Щодо ТОВ «Пол плюс». Відповідач у відзиві посилається на умови специфікації № 1 до договору поставки № 34-19 від 02.12.2019 з ТОВ «Пол плюс» та зазначає, що поставка зазначеного у ній товару здійснюється на умовах Інкотермс EXW (склад постачальника), а тому його перевезення не було необхідним.

Однак, ця специфікація стосується лише однієї партії товару та не спростовує необхідності перевезення інших партій.

Щодо ТОВ «Торговий дім «Міст експрес». Відповідач у своєму відзиві вказує, що згідно специфікації № 1 до договору поставки № 14 від 14.08.2019 між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Міст експрес» місце поставки: с. Софіївська Борщагівка, вул. Мала Кільцева, 10/1, однак згідно з ТТН місцем доставки є м. Київ.

Викладене пояснюється особливостями географічного розташування зазначеного складу ТОВ «Торговий дім «Міст експрес», який розташовано на безпосередній межі м. Києва та Київської області, що підтверджено інформацією з мережі. Отже, такі неточності є неістотними та мають технічний характер.

Щодо відсутності перевезення товару власними засобами.

У період господарської діяльності, який охоплювала податкова перевірка, у власності позивача перебував вантажний сідловий тягач, марки MAN, модель TGS 19.430, 2011 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп бортовий, марки WIELTON, модель NS 34S, 2011 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджено копіями свідоцтв про реєстрацію ТЗ.

Вантажопідйомність цього автомобіля складає 32 тони.

Автомобіль MAN з напівпричепом WIELTON використовувався в період: з 01.07.2017 по 07.02.2019. Припинення його використання було пов`язане зі звільненням водія ОСОБА_2 , який працював на підприємстві з 09.02.2012 по 07.02.2019, що підтверджено копіями наказів з кадрових питань.

У подальшому автомобіль MAN з напівпричепом WIELTON використовувався в період: з 24.04.2019 по 21.10.2019 у період перебування у штаті підприємства у вказаний період водія ОСОБА_3 , що підтверджено копіями наказів з кадрових питань.

У період використання цього транспорту його характеристики не могли забезпечити транспортування усього об`єму продукції, яка поставлялася покупцям.

Позивач стверджував, що після звільнення цього водія власний транспорт товариства не використовувався у зв`язку з відсутністю відповідного персоналу та через технічний стан.

Окрім цього, у період з 01.07.2017 по 30.09.2020 (період перевірки) позивач орендував інший транспортний засіб HYNDAIHD120 2011 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 з екіпажем, що підтверджено копіями свідоцтва про реєстрацію ТЗ та договору. Вантажопідйомність цього автомобіля складає 7,8 тон.

Позивач стверджував, що цей автомобіль не міг використовуватись для перевезення того товару, який транспортувався для позивача ФОП ОСОБА_1 , через малу тонажність та габаритні розміри. Він використовувався товариством для інших цілей.

Викладене свідчить, що позивач мав розумні економічні причини (ділову мету) в залученні стороннього перевізника до транспортування продукції.

Щодо місця поставок за договорами, які укладені у спрощений спосіб.

Відповідач у відзиві ставив під сумнів місце передачі товару покупцям, з якими письмові договори поставки не укладались. При цьому відповідач посилався на графу «Склад» у видаткових накладних, яка заповнена наступним чином «Склад Ивановка».

Однак, ця графа не позначає місця передачі товару та не містить конкретної поштової адреси. Натомість ця графа означає склад, на якому перебував товар до його продажу та використовується для цілей управлінського обліку.

Відповідач стверджував, що наявність оформлених довіреностей на отримання ТМЦ на посадових осіб покупців нібито свідчить про те, що права і обов`язки на товар переходили саме на складі позивача.

Проте, такі доводи є не підтверджені жодними доказами та спростовуються наступним.

Так, абзацом 3 пункту 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку передбачено, що повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Вказане Положення не ставить необхідність підтвердження повноваження на здійснення господарської операції в залежність від місця її здійснення.

Наведене правило має загальний характер та є обов`язковим незалежно від місця передання товару покупцю.

Суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків, за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами ПК України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Проте, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (недоліки) у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними, допустимими та достовірними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і такий рух має бути підтверджений первинними документами.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування витрат чи податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Під час розгляду справи контролюючим органом не надано доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договору, що їх регламентують, позивач має відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності із встановленими обставинами свідчать про факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 826/1158/18, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, врахована судом у спірних правовідносинах.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем були надані докази, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом та не свідчать про нереальність господарських операцій.

Відповідачем зазначені доводи та встановлені обставини не спростовані.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача, а відтак уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його рішень.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача, а відтак уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходив із такого.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3781, 24 грн. згідно з платіжним дорученням № 5569 від 26.10.2021, 2270, 00 грн. Згідно з платіжним дорученням № 5570 від 26.10.2021 та 15 142, 51 грн. згідно з платіжним дорученням № 5640 від 19.11.2021, що загалом становить 21 193, 75 грн.

Суд, керуючись частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачеві 21 193, 75 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.09.2021 форми «Р» № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.04.2021 форми «П» № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеко Констракшн» (; місцезнаходження: 09145, Київська обл., Білоцерківський район, с. Іванівка(з), вул. Квітнева, буд. 34-А) судовий збір у розмірі 21 193, 75 грн. (двадцять одна тисяча сто дев`яноста три гривні 75 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корп. «А»).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.

Дата виготовлення і підписання повного рішення - 27 липня 2022 р.