Справа № 761/30903/21
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2022-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/205/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Таратінова Д.І.,

за участі:

представника відповідача - Якимахи М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернуласядо Шевченківського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови.

У своїй позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №574425 від 10.08.2021 року винесену інспектором Департаменту патрульної поліції, якою накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 серпня 2021 року старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Якимахою М.М. було складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 574425.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що 25 травня 2021 року о 15 год 55 хв водійка ОСОБА_1 керуючи ТЗ «Mercedes-Benz A150», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків, 37, не мала при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила ПДР України п.2.1, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Позивачка зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що 25 травня 2021 року о 15 год 55 хв по вул. Сім`ї Кульженків, 37, вона не мала при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і у зв`язку з чим повна повинна була його мати не наведено, а тому вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2021 року матеріали адміністративної справи було передано для розгляду судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року адміністративний позов було залишено без руху для усунення недоліків.

07 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року.

06 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 червня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивачки, відповідно до якої адвокат Пустовий Б.В. просив розглядати справу у його відсутність.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, судом враховано клопотання представника позивачки про розгляд справи у їх відсутність на підставі поданих до суду матеріалів.

Представник відповідача - інспектор Якимаха М.М. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 серпня 2021 року старшим інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Якимахою М.М. було складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 574425.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 574425 вбачається, що 25 травня 2021 року о 15 год 55 хв водійка ОСОБА_1 керуючи ТЗ «Mercedes-Benz A150», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків, 37, не мала при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила ПДР України п.2.1, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Згідно із ст. 1 КУпАП основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України і законних інтересів громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

Згідно п. 1.1, 1.9 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 ґ) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зауважує, що позивачкою не було надано жодних доказів того, що вона не керувала ТЗ «Mercedes-Benz A150», номерний знак НОМЕР_1 , 25 травня 2021 року о 15 год 55 хв в м. Києві на вул. Сім`ї Кульженків, 37.

За таких обставин, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що факт керування позивачем транспортним засобом є доведеним.

Перевіривши зміст оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що вона відповідає положенням ст. 283 КУпАП.

З огляду на досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що інспектором патрульної поліції були дотриманні права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що в діях інспектора патрульної поліції відсутні ознаки неправомірності, а тому адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 9, 33, 126, 222, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 5, 47, 72-78, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Департамент патрульної поліції, адреса місцезнаходження - 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Суддя: