Справа № 120/4490/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 серпня 2022 р. Справа № 120/4490/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII довідку від 19.01.2022 року № 42-Ф та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати державного службовця, яка відображена в довідці від 19.01.2022 року № 42-Ф про складові заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 29.01.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, надавши при цьому довідки про заробітну плату №43-Ф від 19.01.2022 року та №42-Ф від 19.01.2022 року. Однак, за наслідками розгляду вказаної заяви, відповідач відмовив в такому переведенні. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року про справі №120/2068/22-а, крім іншого, відповідача зобов`язано перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". На виконання зазначеного рішення, відповідачем здійснено відповідне переведення, однак при цьому ним не враховано довідку про складові заробітної плати № 42-Ф від 19.01.2022 року.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

05.07.2022 року за вх.№34350 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти заявленого позову та вважає таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що Законом України "Про державну службу" № 3723 визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право

чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2019 року №622, визначено пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідачем зазначено, що стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 року становить 13 років 1 місяць 10 днів. Отже, право на обчислення пенсії в підставі вищезазначених положень згідно довідки від 19.01.25022 року № 42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають а державній службі, відсутнє. Відповідач зазначає, що в даних правовідносинах діяв в на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. З огляду на викладене вказана позовна заява задоволенню не підлягає.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач 29.01.2022 року звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, надавши при цьому довідки про заробітну плату №42-Ф та №43-Ф від 19.01.2022 року. Відповідач за результатами розгляду вказаної заяви, відмовив позивачеві в такому переведенні.

Не погодившись із зазначеної відмовою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, по справі №120/2068/22-а серед іншого відповідача зобов`язано перевести позивача з 29.01.2022 року на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723.

На виконання наведеного рішення суду, відповідач здійснив переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723, однак при цьому не врахував довідку № 42-Ф від 19.01.2022 року про складові заробітної лати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на відповідних посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Відповідач в листі від 08.06.2022 року за вих.№4458-4177/К-03/8-0200/22 посилається на те, що рішення суду у справі № 120/2068/22-а не містить зобов`язального характеру в частині обчислення розміру пенсії з урахуванням довідки від 19.01.2022 року № 42-Ф, то й законні підстави для її застосування відсутні.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не врахування вказаної довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року визначалися Законом України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державу службу» (далі - Закон № 3723-XII).

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон № 889-VIII.

З 01.05.2016 року Закон № 889-VIII набув чинності, а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 р. XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1ст. 28 Закону № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

При цьому, зазначений вік визначається ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Отже, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно із п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII пенсія державного службовця згідно ст. 37 Закону № 3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону № 889-VIII обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону № 889-VIII мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби, зокрема, 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону№889-VІІІ та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 676/4235/17.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №120/2068/22-а встановлено наявність в позивача стажу на державній службі станом на 01.05.2016 року 13 років 01 місяць 10 днів, а також зобов`язано відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача з 16.05.1995 року по 16.07.2001 року в органі державної податкової служби, строк служби в армії за період з 21.04.1978 року по 19.04.1980 року та перевести позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Тобто, судовим рішенням встановлено, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Ч. 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач в листі від 08.06.2022 року за вих.№4458-4177/К-03/8-0200/22 здійснює посилання на те, що рішення суду у справі №120/2068/22-а не містить зобов`язального характеру в частині обчислення розміру пенсії з урахуванням довідки від 19.01.2022 року №42-Ф, то й законні підстави для її застосування відсутні.

В контексті вищенаведеного, суд звертає увагу на те, що виконання вимог чинного законодавства є обов`язком органів державної влади, відтак не потребує покладання окремого зобов`язання щодо цього у рішенні суду. З огляду на це, посилання відповідача на відсутність у рішенні суду вказівки про необхідність врахування довідки про складові заробітної плати є необґрунтованим.

Крім цього, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, що підставою відмови у врахуванні наданої позивачем довідки від 19.01.25022 року №42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають а державній службі, є недостатність необхідного стажу державної служби також є необґрунтованими та протиправними. Адже, зобов`язуючи відповідача в рішенні від 13.04.2022 року по справі №120/2068/22-а перевести позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, суд констатував факт наявності в останнього необхідного стажу державної служби та зобов`язав відповідача зарахувати до стажу державної служби, зокрема, період з 16.05.1995 року по 16.07.2001 року, на який посилається відповідач.

Також суд зауважує, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).

П. 4 Порядку №622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

П. 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Судом з`ясовано, що позивачем у січні 2022 року отримано довідку №42-Ф та №43-Ф, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відповідній формі.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з п. 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII (далі - Постанова №1-3).

Судом встановлено, що довідка від 19.01.2022 року №42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби, відповідає формі довідки, яка затверджена Постановою №1-3, та містить дані про розмір місячної премії та надбавки за інтенсивність праці, що визначені за грудень 2021 року, тобто за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії. На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд доходить до висновку, що всі відображені в довідці види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»- максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Оскільки позивач має стаж на посаді державної служби понад 20 років, суд вважає, що позивач має право на перерахунок раніше призначеної пенсії за віком державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, в розмірі 60% від заробітку зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 19.01.2022 року №42-Ф.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не врахування при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723 довідки від 19.01.2022 року №42-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, відповідно позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати державного службовця, яка відображена в довідці від 19.01.2022 року №42-Ф про складові заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 29.01.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Враховуючи, що відповідну довідку з урахуванням наведених складових подано позивачем разом із заявою від 29.01.2022 року про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII, а також те, що призначення пенсії відповідно до Закону №3723-XII відбулось з 29.01.2022 року, суд дійшов висновку, що датою, з якої має бути здійснений перерахунок пенсії позивача є 29.01.2022 року.

З огляду на те, що судом визнано протиправними дії відповідача щодо не врахування при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723 довідку від 19.01.2022 року №42-Ф, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати державного службовця, яка відображена в довідці від 19.01.2022 року №42-Ф про складові заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 29.01.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум.

За таких обставин, вказані позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Суд при прийнятті рішення у даній справі також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1974 року у справі Міллер проти Австрії, в якому Суд вперше установив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року Гайгузус проти Австрії, у якому якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Також суд звертає увагу, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 992 грн.40 коп.

Таким чином. поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає сума у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 , Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, Порядком призначення пенсій деяким категорій осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не врахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723 довідку від 19.01.2022 року №42-Ф.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати державного службовця, яка відображена в довідці від 19.01.2022 року №42-Ф про складові заробітної плати відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 29.01.2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028, )

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 01.08.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна