Справа № 480/13804/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просить стягнути податковий борг загальною сумою 34 821,78 грн, а саме:
- з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) загальною сумою 5901,04 грн;
- з орендної плати з фізичних осіб (код податку 18010900) 28 615,15 грн.;
- з рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спец використання води водних об`єктів місцевого значення) (код податку 13020100) 305,49 грн.
Ухвалою суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не підписував акти камеральних перевірок та податкових повідомлень-рішень, а також декларацію з плати за землю на які посилається у своїй позовній заяві позивач.
Податкові зобов`язання нараховані відповідно до податкових декларацій з плати за землю, які подані через "Електронний кабінет платника податків" та підписані особистим електронним цифровим підписом ОСОБА_1 . Акти камеральних перевірок та податкові повідомлення-рішення були отримані ним особисто під підпис, що підтверджується їх копіями.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем знаходиться на обліку у Головному управлінні ДПС у Сумській області.
Відповідачем була подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування від 16.03.2017 (а.с. 12-14) на підставі, якої виникло грошове зобов`язання із сплати єдиного податку з фізичних осіб на суму 2382,72 грн.
Контролюючим органом за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб нараховано відповідачу штрафну санкцію відповідно до податкових повідомлень рішень:
Зазначені податкові повідомлення-рішення платником не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Зазначені податкові повідомлення-рішення платником не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Зобов`язання відповідача з рентної плати за спецвикористання води на загальну суму 305,49 грн. виникли на підставі поданих позивачем декларацій з рентної плати, а саме:
- №5063 від 08.05.2018 на суму 76,4 грн. (а.с. 29-30);
- №7186 від 09.08.2018 на суму 76,39 грн. (а.с. 31-32);
- №9298 від 09.11.2018 на суму 76,4 грн. (а.с.33-35);
- №2723 від 07.02.2019 на суму 76,4 грн. (а.с. 36-37);
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.
Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до статті 16.1.4 ПК України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п. 295.1, 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.
Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Згідно з пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 ст. 294 ПК України).
Судом встановлено, що відповідачем була подана заява про застосування спрощеної системи від 11.01.2012 на підставі якої виникло зобов`язання із сплати єдиного податку з фізичних осіб на суму 2382,72 грн.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).
Також за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб нараховано відповідачу штрафну санкцію відповідно до податкових повідомлень рішень:
Зазначені податкові повідомлення-рішення платником не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Тобто, сума несплаченого відповідачем єдиного податку з фізичних осіб складає 5901,04 грн.
За приписами ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
В силу положень пункту 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування (ст. 270 Податкового кодексу України) є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Згідно з приписами ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Згідно пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Суд зазначає, що доводи позивача про те, що ним не підписувалася та не подавалася вказана декларація не підтверджено належними доказати.
Так, з наданої позивачем копії декларації з плати за землю за 2018 рік вбачається, що її заповнено та підписано А.А. Дригусом 20.02.2018 (а.с. 27).
Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.
Зазначені податкові повідомлення-рішення платником не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Згідно п. 257.2. ст. 257 ПК України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.
Відповідно до п.п. 255.11.1. п. 255.11 ст. 255 ПК України водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне користання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.
Базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу (п. 257.1. ст. 257 ПК України).
Згідно з п. 257.5. ст. 257 ПК України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
Зобов`язання відповідача з рентної плати за спецвикористання води на загальну суму 305,59 грн. самостійно визначено позивачем у податкових деклараціях з рентної плати, а саме:
- №5063 від 08.05.2018 на суму 76,4 грн. (а.с. 29-30);
- №7186 від 09.08.2018 на суму 76,39 грн. (а.с. 31-32);
- №9298 від 09.11.2018 на суму 76,4 грн. (а.с.33-35);
- №2723 від 07.02.2019 на суму 76,4 грн. (а.с. 36-37);
Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, станом на момент розгляду справи, за відповідачем рахується податковий борг загальною сумою 34 821,78 грн, а саме: з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 5901,04 грн; з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 28 615,15 грн.; з рентної плати за спецвикористання води в розмірі 305,59 грн.
Приписами пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно із ч. 1 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області про стягнення з відповідача податкового боргу загальною сумою 34 821,78 грн., а саме: з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 5901,04 грн; з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 28 615,15 грн.; з рентної плати за спецвикористання води в розмірі 305,49 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар