Справа № 520/2346/22
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 р. № 520/2346/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства "Агросервіс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Мале приватне підприємство "Агросервіс" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302960 від 11.01.2022, прийняту Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає дії Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт протиправними та саму постанову про застосування адмінстративно-господарського штрафу №302960 від 11.01.2022, оскільки автомобіль марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 на момент здійснення перевірки перебував в оренді згідно з відповідним договором у ТОВ "Ріп-2016". Таким чином, відповідачем не вірно визначено особу перевізника, та, як наслідок в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт суб`єктом справляння адміністративно-господарського штрафу відповідачем визначено власника автомобіля, а не автомобільного перевізника. Враховуючи зазначене позивач вважає, що постанова про накладення на позивача штрафу є протиправною та необґрунтованою.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили, клопотання про продовження строку на подачу відзиву до суду також не надходило.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті» територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті реорганізовано шляхом поділу відповідних міжрегіональних територіальних органів Служби, зокрема, шляхом поділу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області, Відділ державного нагляду (контролю) у Харківській області та Відділ державного нагляду (контролю) у Сумській області.

Оскільки оскаржувану постанову про накладення штрафу прийнято Відділом державного нагляду (контролю) у Харківській області суд вважає за необхідне замінити відповідача - Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті його правонаступником - Відділом державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Мале приватне підприємство "Агросервіс" зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видом економічної діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Працівниками Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 30.11.2021 о 12:45 на 241 км а/д Н-01 Київ-Знам`янка проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом автомобіля марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , що належить МПП Агросервіс, за результатами якої складено акт №318366.

Підставою для складання акту слугували висновки інспектора про виявлення порушення, передбаченого ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме - перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме за відсутності на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, передбачених п. 3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010.

За результатами розгляду акту №318366 від 30.11.2021 Відділом державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №302960 від 11.01.2022 про застосування адміністративно - господарського штрафу до МПП Агросервіс в розмірі 17000,00 грн за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, передбачених п. 3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпеки є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 №2344-ІІІ), Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон 30.06.1993 №3353-XII), Закон України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 №2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №671 від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України №1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно зі ст. 5 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком №1567.

Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону від 05.04.2001 №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, як зазначено в абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону від 05.04.2001 №2344-III, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Отже, визначальним в межах розгляду цієї справи суд вважає встановлення факту того, чи є позивач автомобільним перевізником в розумінні положень Закону №2344-III, адже основні доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта правопорушення.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону від 05.04.2001 №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно зі ст. 33 Закону від 05.04.2001 №2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону від 05.04.2001 №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що Мале приватне підприємство "Агросервіс" є власником автомобіля марки DAF з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та напівпричіпа SCHMITZ SKI24 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , про що відображено в акті проведення перевірки та не заперечується сторонами по справі.

Водночас, 01.09.2021 між МПП "Агросервіс" (Орендодавець) та ТОВ "Ріп-2016" (Орендар) було укладено договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №1 згідно якого МПП "Агросервіс" як Орендодавець передало належні йому транспортні засоби в оренду ТОВ "Ріп-2016" для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 4.2. Договору строк оренди: з 01 вересня по 31 грудня 2021 року.

Окрім того, для підтвердження реальності передачі транспортних засобів в оренду позивач надав до суду Акт прийому-передачі транспортних засобів від 03.09.2021 №1, що є додатком до договору оренди транспортних засобів №1 від 01.09.2021, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає автомобіль марки DAF з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та напівпричіп SCHMITZ SKI24 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначений транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ "Ріп-2016" на умовах оренди, яке використовувало його у своїй господарській діяльності для здійснення перевезень.

Крім того, суд враховує приписи частини першої статті 50 Закону від 05.04.2001 №2344-III, згідно з якими договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Таким чином, в даному випадку саме ТОВ "Ріп-2016", а не позивач як власник транспортного засобу, є автомобільним перевізником.

Окрім того, подорожній лист від 30.11.2021 на автомобіль марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , із причіпом SCHMITZ SKI24 з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , який міститься в матеріалах справи, також виписан ТОВ "Ріп-2016", що підтверджується печаткою підприємства.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що при здійсненні перевірки водій не надав працівникам Укртрансбезпеки договір оренди транспортного засобу та не повідомив, що являється працівником іншої юридичної особи, проте позивач не може жодним чином впливати на поведінку водія. При цьому, доказів того, що водій ОСОБА_1 перебуває з позивачем в трудових або цивільно-правових відносинах відповідачем до суду не надано.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, суд погоджується з доводами позивача, що прийнята відповідачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.01.2022 №302960 є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно порушення відповідачем процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. (п. 27 Порядку № 1567)

З аналізу даних правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Суд зазначає, що Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що повідомленням №110767/3.1/24-21 від 30.12.2021 з доданим до нього актом перевірки від 30.11.2021 №318366, направленим поштою рекомендованим листом №983, позивача було викликано для розгляду справи на 11.01.2022 з 9:00 до 12:00 год., що підтверджується наданими позивачем доказами. Проте, зазначене повідомлення №983 позивачу було вручено лише 13.01.2022, тобто останній не мав змоги прибути до відповідача для розгляду справи або повідомити за вказаними телефонами про прибуття у інший день.

Дані доводи суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем повідомлення про розгляд справи саме 13.01.2022, зокрема відсутня роздруківка трекінгу відправлення АТ Укрпошта, в якій зазначена дата отримання позивачем вищезазначеного повідомлення. Відповідачем також такі дані до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Малого приватного підприємства "Агросервіс" (вул. Шевченка, буд. 76, с. Шевченкове Перше, Близнюківський район, Харківська область, 64830, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов., к. 42, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302960 від 11.01.2022, прийняту Відділом державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Стягнути на користь Малого приватного підприємства "Агросервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин