Справа № 420/9375/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9375/22
УХВАЛА
25 липня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк А.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи Одеська виправна колонія №14 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Одеська виправна колонія №14 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 11.07.2022 року позовна заява залишена без руху та запропоновано позивачу в установлений законом строк усунути недоліки поданого позову, а саме надати: заяву про поновлення строку звернення до суду із наведеними обґрунтованими обставинами та наданням доказів на їх підтвердження; належним чином засвідчені копії документів щодо посвідчення особи позивачата місця реєстрації (копія паспорта, посвідчення тощо) та РНОКПП.
На виконання вимог ухвали суду позивачем 18.07.2022 року надано клопотання про поновлення строку звернення до суду.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач вказує про те, що строк звернення необхідно обчислювати з моменту ознайомлення останнього з наслідками розгляду його заяви щодо компенсації вартості за неотримане речове майно, а також зазначає про триваючу бездіяльність відповідача щодо не виплати належної позивачу компенсації вартості за неотримане речове майно.
Між тим, суд зазначає, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, а саме: невиплати позивачу в зв`язку із звільненням її із військової служби компенсації за речове майно, право на яку вона здобула під час проходження публічної служби.
При цьому, ухвалою суду від 11.07.2022 року визначено, що в даному випадку застосовується місячний строк звернення до суду відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України.
Наказом начальника ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» № 50/ОС-20 від 28.04.2020 року, з 28.04.2020 року позивач звільнений з посади старшого прапорщика внутрішньої служби, командира відділення водія відомчої пожежної охорони за п.2 ч. 1 чт. 77 (через хворобу) відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».
При цьому, на підтвердження обізнаності позивача станом на 28.04.2020 року про його порушене право вказує також його особиста заява від 28.04.2020 року про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
Посилання позивача на те, що строк звернення необхідно обчислювати з моменту ознайомлення останнього з наслідками розгляду його заяви щодо компенсації вартості за неотримане речове майно суд не приймає до уваги, оскільки строк зверення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Про порушення своїх прав позивач дізнався при звільнення, а саме 28.04.2020 року, коли Державною установою Одеська виправна колонія №14 не проведено розрахунку та виплати компенсації за речове майно.
При цьому, звернення з відповідною заявою до Державної установи Одеська виправна колонія №14 не виключає порушення з боку відповідача прав позивача щодо не проведення остаточного розрахунку при звільненні.
Суд також звертає увагу, що з моменту звільнення позивача (28.04.2020 року) до моменту звернення останнього з позовною заявою (07.07.2022 року) пройшло майже два роки, що свідчить про відсутність бажання вчасно реалізовувати можливість судового захисту порушеного права.
Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.
За таких обставин, суд вважає, що наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом підстави щодо поважності причин пропуску такого строку не є поважними для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення з даним позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За змістом пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Оскільки, зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку причини є неповажними, позовну заяву слід повернути позивачеві.
Керуючись ст.ст.169, 241, 248, 294-295 КАС України, суддя, -
У задоволені клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи Одеська виправна колонія №14 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.