Справа № 520/26955/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 липня 2022 року № 520/26955/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягають у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення при обрахунку стажу роботи позивача у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) в одинарному розмірі;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 шляхом врахування стажу роботи у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) у подвійному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні стажу роботи у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області у подвійному розмірі.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач правом подачі відзив на позовну заяву не скористався.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГоловномуУправлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугуроків, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , наявним в матеріалах справи.

Згідно відповіді на адвокатський запит ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 31 рік 04 місяці, стаж за вислугу років (охорони здоров`я) складає 25 років 05 місяців, в тому числі стаж за вислугуроків взято з 01.08.1987 року по 21.12.2012року в одинарному розмірі.

ОСОБА_1 з 01.08.1987 рокупо 12.02.1998 року працювала санітарним лікарем з гігієни Зачепилівської Санітарно-епідеміологічної станції в Харківській області; з 12.02.1998 року по21.12.2012 року (в 04.05.2011 рокувідбулось переіменування посади) працювала головним державним санітарним лікарем Зачепилівської Санітарно-епідеміологічної станції в Харківській області; з 02.01.2013 рокупо 14.01.2013 року працювала головним спеціалістом відділу епідеміологічного нагляду Красноградського міжрайонного управління Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області, з 14.01.2013 року по 31.03.2015 року працювала на посаді начальника відділу епідеміологічного нагляду Красноградського міжрайонного управління Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області.

Під час проведення обчислення пенсійного забезпечення позивача ГУ ПФУ в Харківській області не враховано необхідність обчислення стажу роботи позивача у подвійному розмірі, згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та роз`яснення МОЗ України від 27.01.2010 № 0503-18-54/973.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 №1645-111, інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Відповідно до п. З Постанови КМУ «Про затвердження Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд України» від 22.06.1999 року за № 1109, метою державного санітарно-епідеміологічного нагляду є запобігання, виявлення та припинення порушень санітарного законодавства.

Відповідно до п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд України» від 22.06.1999 року за № 1109, державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється головними державними санітарними лікарями, їх заступниками, іншими посадовими особами, а також установами і закладами державної санітарно-епідеміологічної служби у порядку запобіжного та поточного нагляду.

Відповідно до абз. 8 п. 8 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд України» від 22.06.1999 року за № 1109, поточний державний санітарно-епідеміологічний нагляд включає проведення обстеження, розслідування лабораторного та інструментального дослідження і випробування, а також санітарної, гігієнічної, токсикологічної, епідеміологічної та інших видів оцінки середовища життєдіяльності людини, об`єктів господарської та інших видів діяльності, продукції, робіт, послуг, проектної документації і видача за їх результатами висновків щодо відповідності (невідповідності) вимогам санітарних норм.

В свою чергу, обсяг посадових обов`язків працівників Санітарно-епідеміологічної станції України передбачені в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ від 29 березня 2002 року №117.

Відповідно до Розділу 9 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ від 29 березня 2002 року № 117 до завдань та обов`язків «Лікаря із загальної гігієни», зокрема, входять:

«- Організовує лабораторно-інструментальний контроль за об`єктами народного господарства.

- Проводить санітарне обстеження об`єктів комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, харчової промисловості, промислових об`єктів, дитячих та закладів охорони здоров`я у формі запобіжного та поточного санітарного нагляду.

- Аналізує результати санітарних обстежень, лабораторних досліджень, розслідувань спалахів котрих кишкових захворювань і харчових отруєнь; робить кваліфіковані висновки.»

До завдань та обов`язків «Лікаря з гігієни дітей та підлітків», зокрема, входять: «Проводить комплексне санітарно-гігієнічне обстеження дитячих та підліткових закладів, дає гігієнічну оцінку організації учбово-виховного процесу, учбових матеріалів та предметів дитячого користування.»

До завдань та обов`язків «Лікаря з гігієни праці», зокрема, входять: «- Виявляє шкідливі та небезпечні фізичні, хімічні, біологічні, психофізіологічні фактори на виробництві, оцінює їх рівні, концентрації та вплив на організм працюючих.

- Проводить санітарно-гігієнічне обстеження об`єктів із застосуванням сучасних методів дослідження.

- Перевіряє роботу відомчих санітарних лабораторій, закладів охорони здоров`я, медичних оглядів працюючих.».

Відповідно до розділу 2 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ від 29 березня 2002 року № 117, до завдань та обов`язків «Головного державного санітарного лікаря», зокрема, входять:

«- Здійснює контроль за проведенням санітарних та протиепідемічних заходів, за додержанням чинних санітарних правил і норм підприємствами, організаціями, установами та громадянами.

- Розслідує причини і умови виникнення професійних чи групових інфекційних захворювань, отруєнь, радіаційних уражень і подає матеріали з цих питань компетентним органам для притягнення винних до відповідальності.

- Визначає необхідність профілактичних щеплень та інших заходів профілактики у разі виникнення епідемій, масових отруєнь та радіаційних уражень.»

Відповідно до розділу 8 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ від 29 березня 2002 року № 117 до завдань та обов`язків «Лікаря-епідеміолога», зокрема, входять:

«-Здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд.

- Бере участь у проведенні протиепідемічних заходів.

- Планує роботу та проводить аналіз її результатів.

- Застосовує сучасні методи профілактики інфекційних та паразитарних хвороб.

Зокрема, повинен знати:

основні принципи епідеміологічної діагностики, поточного і ретроспективного епідеміологічного аналізу інфекційних та паразитарних захворювань, медико-географічного картографування;

- основні принципи системи профілактики інфекційних та паразитарних захворювань, виявлення джерел збудників інфекційних хвороб і боротьби з інфекційними хворобами, ліквідації їх осередків;

- лабораторні та інструментальні методи санітарно-епідеміологічного обстеження; методи оцінки ефективності протиепідемічних заходів.

Таким чином, посадові обов`язки, які покладались на позивача, як на санітарного лікаря з гігієни Санітарно-епідеміологічної станції щодо проведення санітарних обстежень, лабораторних досліджень та розслідування інфекційних захворювань, підтверджують виконання ним відповідних посадових обов`язків.

Вирішуючи питання віднесення закладу охорони здоров`я до медичного закладу (відділення), період роботи в якому зараховується у подвійному розмірі, необхідно взяти до уваги таке, що до інфекційних відділень відносяться також відділи з боротьби з особливо небезпечними інфекціями санітарно-епідеміологічних етапній (СГС), які до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 1181 від 17,12.2012 (далі - постанова № 1181) відносилися до санітарно-епідеміологічних закладів охорони здоров`я.

Згідно листа Міністерства охорони здоров`я України від 04.09.2014 року №100109/25843 заклади охорони здоров`я або їх відділення, які призначені для лікування особливо небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини, перелік яких затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 року №133, є інфекційними.

Виконання позивачем посадових обов`язків, які надають останньому право на обчислення пенсії в подвійному розмірі передбачено, зокрема, кваліфікаційними характеристиками займаних Позивачем посад (довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров`я, затверджений наказом МОЗ від 29 березня 2002 року № 117).

За змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мати право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провалиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Вимогами п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній чає. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє їїдію.

Аналізуючи матеріали справи, з трудової книжки позивача, судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала: з 01.08.1987 року по 12.02.1998 року санітарним лікарем з гігієни Зачспилівської Санітарно-епідеміологічної станції в Харківській області; з 12.02.1998 року пороку (в 04.05.2011 року відбулось переіменування посади, що підтверджується трудовою книжкою) головним державним санітарним лікарем Зачепилівської Санітарно-епідеміологічної станції в Харківській області; з 02.01.2013 року по 14.01.2013 року головним спеціалістом відділу епідеміологічного нагляду Красноградського міжрайонного управління Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області, з 14.01.2013 року по 31.03.2015 року начальником відділу епідеміологічного нагляду Красноградського міжрайонного управління Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області проводила обстеження, розслідування, лабораторного та інструментального дослідження і випробування, а також санітарної, гігієнічної, токсикологічної, епідеміологічної та інших видів оцінки збудників хворобо та вірусів, виявляла та безпосередньо досліджувала їх, а отже має право на пільговий стаж.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати пенсійного забезпечення при обрахунку стажу роботи позивача у Зачепилівської Санітарно-епідеміологічної станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградського міжрайонного управління Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) в одинарному розмірі є протиправними, у зв`язку з чим права позивача повинні бути поновленні шляхом перерахунку його пенсійного забезпечення через врахування стажу роботи у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) у подвійномурозмірі.

Крім того, згідно п.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Тобто, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 шляхом врахування стажу роботи у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) у подвійному розмірі підлягають задоволенню з дати звернення з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягають у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення при обрахунку стажу роботи позивача у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) в одинарному розмірі.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області(майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) шляхом врахування стажу роботи у Зачепилівській Санітарно-епідеміологічній станції в Харківській області (01.08.1987 року по 21.12.2012 року) та Красноградському міжрайонному управлінні Головного управління Державної епідеміологічної служби у Харківській області (з 02.01.2013 по 31.03.2015 року) у подвійному розмірі, з дати звернення з відповідною заявою.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 27.07.2022 року.

Суддя К.О. Севастьяненко