Справа № 380/3476/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3476/22 пров. № А/857/7186/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року (суддя Братичак У.В., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №380/3476/22 за позовом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

про визнання незаконною і скасування постанови,

встановив:

У лютому 2022 року позивач Щирецька селищна рада звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМРУМЮ (м. Львів), в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Попереки А.А. від 11.01.2022 року ВП №68072344 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач не погодившись з позовною заявою, подав до суду першої інстанції відзив, у якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржене судове рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури Щирецької селищної ради, яке відбулось 27 липня 2021 року, повторно розглянуто клопотання Смолинського Б.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га.. 29 липня 2021 року на черговій сесії XI сесії VIII демократичного скликання Щирецької селищної ради на виконання рішення суду від 16.07.2021 по справі №380/3539/21 повторно розглянуто клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , від 09.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність. Підтвердженням даного факту є витяг з протоколу сесії та скріншот порядку денного на офіційному сайті Щирецької громади. Секретарем постійної комісії з питань земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури Щирецької селищної ради Савкою І. було представлено на розгляд сесії селищної ради, яка відбулась 29.07.2021, проект рішення «Про повторний розгляд клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09.12.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак рішення не було прийнято, оскільки не отримано необхідної більшості голосів від загального складу ради. Загальна кількість присутніх депутатів на сесії становила 17 деп., проголосували «3а»-3, «Проти»- 3, Ут-11. Наведене дає всі підстави вважати, що рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/3539/21 від 16.07.2021 року Щирецькою селищною радою виконано в повному обсязі, а саме, повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 .. Згідно ст.37 п.8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Селищна рада не погоджується із стягненням, яке передбачено пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 ВП №68072344, оскільки як визначено ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Просить скаржник врахувати те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 11 січня 2022 року, а рішення суду виконано 29 липня 2021 року (дата проведення сесії), а отже і відсутні правові підстави для стягнення з Щирецької селищної ради виконавчого збору у розмірі 26000 грн.. Вважає апелянт, що суд першої інстанції помилково трактував норми права, що регулюють спірні правовідносини, оскільки умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Також вказує апелянт, що Щирецькою селищною радою листом від 13.08.2021 за №1020 було повідомлено ОСОБА_1 в особа її представника про виконання рішення суду у справі №380/3539/21 від 16.07.2021. Вважає, що ОСОБА_1 (представник), належним чином була повідомлена про повторний розгляд її заяви, а отже й виконання рішення суду в повному обсязі. При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежне оформлення рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні, що свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з тих, які повинен був ухвалити за законом. Звертає увагу суду, на те, що рішення приймаються на пленарних засіданнях ради не менш як двома третинами голосів депутатів, тобто кожен депутат голосує, виходячи з власного переконання та бачення поставленого на розгляд питання. В даному випадку є неможливим прийняти будь-яке інше рішення, так як проект рішення «Про повторний розгляд клопотання ОСОБА_3 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0012 шляхом її поділу, не набрав відповідної кількості голосів.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить скасувати оскаржене рішення суду від 01.04.2022 року та направити справу №380/3476/22 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи без участі відповідача (його представника) та просив оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі №380/3539/21 зобов`язано Щирецьку селищну раду Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га., яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність (а.с. 7).

28.10.2021 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №80/3539/21 щодо виконання вказаного вище судового рішення (а.с. 64).

Зазначений виконавчий лист №380/3539/21 разом із заявою ОСОБА_2 від 23.12.2021 про відкриття виконавчого провадження надійшли до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 06.01.2022 (а.с. 63).

На підставі заяви стягувана від 23.12.2021 та виконавчого листа №380/3539/21 від 28.10.2021 державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Поперекою А.А. прийнято постанову від 11.01.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №68072344 з примусового виконання виконавчого листа №380/3539/21, виданого 28.10.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 від 09.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га., яка розташована на території Гуменецького старостинського округу Щирецької селищної ради, в межах земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0012 шляхом її поділу, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з подальшою передачею зазначеної земельної ділянки у власність (а.с. 65).

Вказану постанову ДВС скеровано сторонам до відома та виконання.

Не погоджуючись з вказаною постановою державного виконавця від 11.01.2022 року про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Законом визначено підстави для повернення виконавчого документа стягувану органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, серед яких відсутня така підстава як виконання рішення суду у добровільному порядку. Суд зазначив, що у виконавця відсутні повноваження перевіряти при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження чи виконано рішення суду. Крім того, у своїх мотивах суд зазначив, що позивач не надав суду доказів про належний розгляд заяви та виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №380/3539/21, а саме не прийняв за результатом розгляду відповідне рішення. Суд також вказав на відсутність належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні, що свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з тих, які повинен був ухвалити за законом, а також те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року у справі №380/3539/21 не було виконано до відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у вказаній справі є питання щодо правомірності постанови державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 року ВП №68072344.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII (тут і надалі у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1 та 2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як визначено ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст.26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону №1404-VIIІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Вимоги до виконавчого документа визначено ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII, підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання частиною четвертою цієї ж статті.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги, на державного виконавця покладено обов`язок винести постанову про відкриття виконавчого провадження у разі відсутності визначених підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2022 року винесена на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 , містить усі необхідні реквізити, інформацію про стягнення з боржника виконавчого збору та щодо необхідності виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, що відповідає вимогам статті 26 Закону №1404-VIII.

Вірно зазначив суд першої інстанції, що Законом №1404-VIII визначено підстави для повернення виконавчого документа стягувану органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, серед яких відсутня така підстава як виконання рішення суду у добровільному порядку. До того ж у виконавця відсутні повноваження перевіряти факт виконано рішення суду на стадії вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

За встановленого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця та спірна постанова від 11.01.2022 ВП №68072344 про відкриття виконавчого провадження вчинені відповідно до закону та в межах повноважень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Безпідставними є покликання позивача в апеляційній скарзі як на підставу скасування оскарженої у справі постанови відповідача від 11.01.2022 року на норми пункту 9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), оскільки вказаному передує його відкриття.

Відносно доводів апеляційної скарги з покликанням на ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII як на підставу скасування оскарженої постанови, суд зазначає, що відповідно до ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини 1 статті 39 цього Закону. Отже вказані доводи скаржника підлягають відхиленню.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що після винесення спірної постанови від 11.01.2022 про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову від 11.01.2022 про стягнення виконавчого збору, в якій вирішено стягнути з боржника Щирецької селищної ради виконавчий збір у розмірі 26000 грн. (а.с. 67).

Саме ця постанова від 11.01.2022 про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом. Однак, ця постанова від 11.01.2022 про стягнення виконавчого збору не є предметом судового оскарження.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта (позивача) про відсутність підстав для стягнення із Щирецької селищної ради виконавчого збору у зв`язку із добровільним виконанням судового рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Водночас колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зайво надав оцінку обставинам щодо добровільного виконання позивачем Щирецькою селищною радою рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №380/3539/21. Зокрема, суд першої інстанції безпідставно вказав про ненадання позивачем доказів про належний розгляд заяви та виконання цього рішення суду, а саме не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаного рішення суду, в частині відсутності належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні, вважаючи, що вказані обставини свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з тих, які повинен був ухвалити за законом, а також в частині того, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у справі №380/3539/21 не було виконано до відкриття виконавчого провадження.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що предметом спору у даній справі є питання щодо правомірності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №68072344 від 11.01.2022 року, а не питання щодо повноти та правильності виконання судового рішення від 16.07.2021 року і щодо наявності підстав для закриття (закінчення) виконавчого провадження.

За наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції від 01.04.2022 року, на підставі положень статті 317 КАС України, у зв`язку з частковою невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (встановлення обставин, які не підлягали встановленню), а саме, шляхом виключення із мотивувальної частини оскарженого рішення суду вказаних вище обґрунтувань і висновків суду першої інстанції.

У решта ж частині оскаржене рішення суду першої інстанції від 01.04.2022, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, винесено з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, а тому наявні підстави для залишення рішення суду у вказаній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України,

постановив:

Апеляційну скаргу Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в адміністративній справі №380/3476/22 за позовом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною і скасування постанови змінити, а саме, із мотивувальної частини цього рішення суду виключити обґрунтування і висновки суду про те, що:

- позивач не надав суду доказів про належний розгляд вказаної заяви та виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі №380/3539/21, а саме не прийняв за результатом розгляду відповідне рішення;

- відсутність належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з тих, які повинен був ухвалити за законом;

- рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі 380/3539/21 не було виконано до відкриття виконавчого провадження.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в адміністративній справі №380/3476/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 26.07.2022 року