Справа № 620/7499/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2022 року

м. Київ

справа №620/7499/21

адміністративне провадження № К/990/17114/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 620/7499/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу перерахованої пенсії з 01.01.2016, відповідно статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі заяв про перерахунок пенсії від 20.06.2021 та оновленої довідки № 101/8988 від 28.04.2021 про грошове забезпечення позивача, за нормами дійсними на 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та здійснити виплату пенсії позивачу з 01.01.2016, відповідно до статей 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі наданих заяв про перерахунок пенсії від 20.06.2021 та оновленої довідки № 101/8988 від 28.04.2021 про грошове забезпечення позивача, за нормами дійсними на 01.01.2016, яка була надана з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, у редакції, яка діяла станом на січень 2016 року;

- зобов`язати відповідача зробити аналогічний перерахунок пенсії з грудня 2016 року на підставі наданих заяв про перерахунок пенсії від 20.06.2021, відповідно оновленої довідки № 101/8988 від 28.04.2021, у зв`язку з визнанням неконституційними деяких положень Закону України № 2262 рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016;

- зобов`язати відповідача почати виплату пенсії у новому перерахованому розмірі з урахуванням права, наданого пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 на відсутність обмеження розміру пенсії позивача, та здійснити виплату пенсії за минулий час з 01.01.2016, однією сумою, на підставі статті 51 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», іншого пенсійного законодавства України;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату компенсації за несвоєчасну виплату пенсії з вини відповідача та МВС України за умисною та незаконною тривалою затримкою у виготовленні законної довідки про грошове забезпечення, затримкою у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності з 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача надати позивачу розрахунок перерахунку пенсії з 01.01.2016, на підставі вказаної довідки, пенсії за минулий час та розрахунок компенсації за несвоєчасну виплату пенсії з 01.01.2016.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022, позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.01.2016 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015, статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі наданої довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії № 101/8988 від 28.04.2021;

- зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2016 як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015, статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі наданої довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії № 101/8988 від 28.04.2021, та надати позивачу розрахунок перерахованої пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №101/8988 від 28.04.2021;

- в решті позову відмовлено.

06.07.2022 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник простить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 620/7499/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: А.А. Єзеров

Л.В. Тацій