Справа № 620/7205/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/7205/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині невиплати пенсійного грошового забезпечення позивачу у квітні-травні 2021 року у сумі 4914,00 грн. незаконними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу незаконно утримані грошові кошти пенсійного грошового забезпечення у сумі 4914,00 грн. за квітень-травень 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити позивачу грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно позбавлено його права на надбавку до пенсії на двох неповнолітніх дітей та утримано пенсію в розмірі 4914,00 грн., оскільки у період з 01.04.2020 по 30.06.2020 він не працював і підстав для не виплати надбавки у відповідача не було. Стверджує, що такими діями відповідач завдав йому моральну шкоди, яку він оцінює у 20000,00 грн.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у зв`язку з надходженням інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату позивачем страхових внесків було знято надбавку на двох неповнолітніх утриманців, та утримано переплату в сумі 4914,00 грн. Стверджує, що відсутні протиправні дії відповідача, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якому додатково звернув увагу на обставини викладені в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 по справі № 620/3197/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного центру зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України в частині не виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2014-2018 роки. Зобов`язано Головний центр зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 70 невикористаних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2014-2018 роки.

Головним центром зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України позивачу було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2014-2018 роки в сумі 28697,67 грн. (а.с. 16).

Вказана сума була включена до звіту Головного центру зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2020 року (а.с. 12-16).

Листом від 09.04.2021 № 2600-0505-8/60552 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що у зв`язку з його працевлаштуванням виникла переплата пенсії за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 року в розмірі 4914,00 грн. та зазначено, що рішенням № 116 від 15.02.2021 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, відповідно до якого переплата пенсі буде утримуватись по 20% від розміру пенсійної виплати щомісячно, починаючи з 01.04.2021 до повного погашення. Розмір відрахувань проведених в квітні 2021 року склав 2864,08 грн. від розміру пенсійної виплати. Залишок переплати становить 2049,92 грн.

Листами від 22.04.2021 № 10769-11682/Ж-02/8-2600/21, від 07.05.2021 № 12241-12909/Ж-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що у червні 2020 року на підставі інформації, наявної у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Вам з 01.07.2020 було припинено виплату вказаної надбавки. Сума надміру сплачених коштів за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 склала 4914,00 грн.

Разом з тим, Військова частина 2248 листом від 05.05.2021 № 11/1165/2021 повідомила Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві про направлення на позивача коригуючого звіту за квітень 2020 року.

Як слідує з довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.06.2021 № 3058, з пенсії позивача утримано 4914,00 грн. (а.с. 10).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо утримання коштів з пенсії в розмірі 4914,00 грн. позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до підпункту «а» частини першої статті 16 Закону № 2262-ХІІ до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: а) надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором;

Згідно з пунктом «а» статті 30 Закону № 2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Отже, позивач, на утриманні якого на момент призначення пенсії перебували непрацездатні члени сім`ї (неповнолітні діти), згідно з пунктом «а» частини першої статті 16 Закону № 2262-ХІІ має право як непрацююча особа на надбавку до пенсії в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на кожного непрацездатного члена сім`ї.

За встановленими обставинами, підставою для припинення виплати надбавки до пенсії як непрацюючому пенсіонеру в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, стала інформація, яка міститься в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до якої позивач отримав дохід, що свідчить про його працевлаштування. Тому з 01.07.2020 йому було припинено виплату вказаної надбавки.

В той же час, відповідно до листа військової частини 2428 Державної прикордонної служби України від 05.05.2021 № 11/1165/2021-ВИХ Пенсійний фонд України повідомлено, що 18.08.2020 до Державної податкової служби та Пенсійного фонду Солом`янського району міста Києва військовою частиною 2428 було направлено коригуючий звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно довідки форми ОК-5 від 13.04.2021 сума нарахованого доходу ОСОБА_1 в квітні 2020 року відсутня.

Крім того, відповідно до довідки військової частини 2428 від 14.05.2021 № 183 ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу за контрактом у військовій частині 2428 та був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення за станом здоров`я згідно наказу від 12.06.2018 № 180-ОС. У період з 13.06.2018 по теперішній час ОСОБА_1 у військовій частині 2428 не працював та грошове забезпечення не отримував.

Також відповідно до довідки Державної податкової служби України з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з другого кварталу 2018 року по четвертий квартал 2020 рік вбачається, що позивач 12.06.2018 був звільнений зі служби та працевлаштований не був.

Тобто, суд приходить до висновку, що відповідачем було зроблено помилковий висновок про працевлаштування позивача, отримання ним доходу та, як наслідок, виникнення переплати пенсії, за період з 01.04.2020 по 30.06.2020, в розмірі 4914,00 грн.

В силу вимог частин першої та другої статті 60 Закону № 2262-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Частина третя статті 60 вказаного Закону № 2262-ХІІ передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 у справі № 344/6370/14-а та у постанові від 18.04.2019 у справі № 489/5870/16-а.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі - Порядок № 6-4).

Пунктом 3 Порядку № 6-4 встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

З викладено вбачається, що пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційної інформації, яка ведеться органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

В даному випадку відповідачем не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, а тому підстави для стягнення з позивача надміру виплачених сум пенсії відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо утримання суми надміру сплачених позивачу коштів з квітня по травень 2021 року в сумі 4914,00 грн.; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу утримані грошові кошти з пенсії в сумі 4914,00 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено, що існує причинно-наслідковий зв`язок між моральними стражданнями та діями відповідача, не доведено, що саме дії відповідача призвели до заподіяння йому моральних страждань, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання суми надміру сплачених ОСОБА_1 коштів з квітня по травень 2021 року в сумі 4914,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані грошові кошти з пенсії в сумі 4914,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.07.2022.

Суддя В.О. Непочатих