Справа № 320/5254/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5254/20 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 249 від 13 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", яким на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, накладено дисциплінарне стягнення у виді догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 264 від 21 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", в частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 264 від 21 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", в частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з 15 серпня 1995 р. по 6 листопада 2015 р., а з 7 листопада 2015 р. проходив службу в органах Національної поліції України у званні "полковник поліції" на посаді начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

04 лютого 2020 року до Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов рапорт старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області майора поліції Курача А.М., зареєстрований за № 212/109/24/37-2020, про неправомірне повернення службовими особами Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області вилученого в рамках досудового розслідування майна у кримінальному провадженні № 0000653, без відповідного рішення слідчого.

02 березня 2020 року наказом відповідача №393 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування за відомостями, викладеними у рапорті старшого слідчого в ОМС СУ ГУ НП у Київській області майора поліції Курача А.М. №212/109/24/37-2020 від 04 лютого 2020 року.

Службовим розслідуванням встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653, яке розпочате 05 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

За отриманою інформацією на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області здійснюється незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (піску) наступними суб`єктами господарювання: ТОВ "Атомспецбуд - Славутич" (, Київська область, м, Славутич, Будбаза, вул. Центральна, 5/1); МПП Агропромфірма "Мрія" (, Київська область, м. Славутич, Бакинський квартал, 1/17);-ПКФ "Промкомплект" (, Київська область, м. Славутич, вул.ВійськовихБудівельників, За); ФОП ОСОБА_2 , (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );-ТОВ "Оборонпромбуд" (, Київська область, м. Славутич, квартал Київський, 6/58); ТОВ "Логістик Транс Лайн", (, Київська область, м. Славутич, квартал Московський, 1/75).

За наявною інформацією на вищевказаних земельних ділянках на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області розташоване Неданчицьке родовище будівельних пісків, які відповідають вимогам ГОСТа 8736-85, загальним об`ємом 4,9 млн. м3.

Відповідно до інформації Державної служби геології та надр України (лист № 16741/01/04-19 від 14.08.2019) спеціальні дозволи на видобування корисних копалин вищевказаним суб`єктам та на вказані земельні ділянки відповідно до вимог Постанови КМУ № 615 від 30 травня 2011 р. не видавались.

18 листопада 2019 року в ході огляду окремих земельних ділянок, що розташовані на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О., виявлено та зафіксовано факт видобування корисних копалин загальнодержавного значення (піску) за допомогою спеціальної техніки, а саме:

- вантажного автомобіля марки "Renault Premium 440.19Т" д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом самоскид д.н.з. НОМЕР_3 , власником яких є ТОВ "ВКФ "Промкомплект", під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- екскаватора навантажувача фронтального марки "NewHolland w271" д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ "Оборонпромбуд", під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- екскаватора навантажувача фронтального марки ChongqinSinomach955 IV, без розпізнавальних знаків, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 20 "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19 листопада 2012 р., зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Вищевказану спеціальну техніку в ході проведення оглядів земельних ділянок було вилучено, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000653 та на підставі рапорту слідчого СУ ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Тимченка І.С., а також доданих до нього копій відповідних протоколів проведення слідчих дій, поміщено на майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області, що розташований за адресою: Київська область, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 4.

У подальшому в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 до Шевченківського районного суду міста Києва подано клопотання про накладення арешту на вищевказану техніку, однак вимоги клопотання в частині арешту вилученої техніки не задоволено.

Одразу ж після цього прокурором у зазначеному кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва до Київського апеляційного суду, однак під час розгляду апеляційної скарги стало відомо, що працівниками Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області з незрозумілих причин вилучену техніку повернуто представникам власника, без відповідного рішення уповноваженого слідчого або прокурора.

В ході службового розслідування встановлено, що 26 листопада 2019 року особисто до начальника Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції Кудренка Д.В. звернувся представник ТОВ "Оборонпромбуд" Бережний П.В., який надав копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 р. (справа № 761/44970/19) про відмову в задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вилученої техніки.

У подальшому начальник Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області полковник поліції Кудренко Д.В., не будучи уповноваженою особою та без будь-якого погодження зі слідчими, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653, повернув вилучені речові докази, а саме: вантажний автомобіля марки "Renault Premium 440.19Т" д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом типу самоскид д.н.з. НОМЕР_3 , екскаватор навантажувач марки "NewHolland w271" д.н.з. НОМЕР_4 та екскаватор №0000653 без відповідних на те повноважень, що призвело до їх втрати та неможливості дослідження під час досудового розслідування.

Указаним висновком службового розслідування запропоновано за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині дотримання законодавства, ст. 18 Закону України "Про національну поліцію України", що виразилося у неправомірному поверненні тимчасово вилученого майна, що має статус речових доказів у кримінальному провадженні №0000653, без відповідних на те повноважень, що призвело до їх втрати та неможливості дослідження під час досудового розслідування, начальнику Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київської області полковнику поліції ОСОБА_1 оголосити догану.

За результатом службового розслідування та з урахуванням висновків службового розслідування відповідачем прийнято наказ від 13 квітня 2020 року № 249, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 6 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, а саме у неправомірному поверненні тимчасово вилученого майна, що має статус речових доказів у кримінальному провадженні №0000653 без відповідних на те повноважень, начальнику Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області полковнику поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

10 березня 2020 року до СУ ГУ НП у Київської області надійшов рапорт заступника начальника СУ ГУ НП у Київській області підполковника поліції Негоди В.В. щодо порушення службової дисципліни окремими працівниками Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області в частині неналежного розслідування кримінального провадження №0000061, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 березня 2020 року, за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також відсутності відомчого контролю з боку керівництва слідчого відділення Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області.

13 березня 2020 року відповідачем прийнято наказ № 461 про призначення службового розслідування за відомостями, викладеними в рапорті.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 10 березня 2020 року відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУГУНП в Київській області вивчено стан досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 03 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061, за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Встановлено, що працівниками СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП у Київській області досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться на недостатньому професійному рівні. Всіх необхідних першочергових слідчих (розшукових) дій з метою розкриття злочину, встановлення свідків та очевидців не проведено. З очевидцями вказаного правопорушення не проведено слідчі експерименти з метою встановлення механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого. Суттєві та істотні обставини вчиненого злочину не досліджені та не перевірені. Керівництвом слідчого відділення Славутицького ВП Броварського ВП Г`УНП в Київській області не організовано роботу підпорядкованих працівників з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім цього встановлено, що потерпілий отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, однак відомості про вчинення кримінального правопорушення, внесені слідчим СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань і підтверджено його керівництвом за ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) та на момент перевірки, кваліфікація кримінального правопорушення не змінена.

У ході вивчення вказаного кримінального поводження виявлено суттєві недоліки в організації, плануванні та безпосередньому розслідуванні цього злочину. Першочергових слідчих (розшукових.) дій, направлених на належне документування обставин подій, не проведено.

Зокрема, у порушення вимог статей 2. 9, 39, 40 КПК України проведення досудового розслідування в кримінальних провадженнях керівництвом Славутицького ВП Броварського ВП належним чином не забезпечено. Крім того, територію поблизу вчинення злочину не відпрацьовано. Тривалий час слідчі дії в цьому провадженні не проводилися.

За результатом службового розслідування відповідачем складено Висновок службового розслідування від 13 квітня 2020 року, відповідно до якого щодо позивача встановлено наступне: у діях начальника Славутицького відділення поліції Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції ОСОБА_1 встановлено порушення вимог п. 2 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 7 липня 2017 р. № 575, що виразилося у неналежній організації роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення.

Цим висновком запропоновано за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні вимог ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині додержання законодавства, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 6, 7 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 7 липня 2017 р. № 575, що призвело до неналежної організації роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення, начальника Славутицького відділення поліції Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність.

За результатом службового розслідування та з урахуванням висновків службового розслідування відповідачем прийнято наказ від 21 квітня 2020 р. № 264 за порушення службової дисципліни, яке виразилось у порушенні вимог ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині додержання законодавства, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" пунктів 6, 7 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 7 липня 2017 р. № 575, що призвело до неналежної організації роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення, начальника Славутицького відділення поліції Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність.

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), КПК України та іншими законодавчими актами.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Вимогами ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до вимог ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до вимог ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 7 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до вимог пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з вимогами п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до вимог п. 4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з вимогами ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Надаючи правової оцінки наявним у справі доказам щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 249 від 13 квітня 2020 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - догана, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653, яке розпочате 05 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України. У цьому кримінальному провадженні слідчими було вилучено та передано на зберігання до Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області техніку.

У подальшому рішенням суду першої інстанції, яке не набрало законної сили, відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на вищевказану техніку. Прокурором у зазначеному кримінальному провадженні подано апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва до Київського апеляційного суду.

Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 здійснювалося слідчою групою у складі слідчих Головного управління Національної поліції у Київській області, що визначені постановою Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області про визначення групи слідчих від 27 липня 2020 року. Відповідно до вказаної постанови позивач не входив до складу вказаної слідчої групи.

Статус речових доказів, порядок їх вилучення, зберігання, повернення тощо визначається КПК України, зокрема статтями ст. 98, ст. 100 КПК тощо.

За приписами ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ч. 1 ст. 175 КПК України).

Отже, нормами КПК України чітко передбачено, що лише слідчий, прокурор має право на виконання ухвали про арешт майна та про повернення вказаного майна особам, в яких його було вилучено.

Проте, судом встановлено, що 26 листопада 2019 року особисто до начальника Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції Кудренка Д.В. звернувся представник ТОВ "Оборонпромбуд" Бережний П.В., який надав копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року (справа № 761/44970/19) про відмову в задоволенні клопотання прокурора, в частині арешту вилученої техніки. У подальшому начальник Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області полковник поліції Кудренко Д.В. повернув вилучені речові докази, а саме: вантажний автомобіля марки "Renault Premium 440.19Т" д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом типу самоскид д.н.з. НОМЕР_3 , екскаватор навантажувач марки "NewHolland w271" д.н.з. НОМЕР_4 та екскаватор №0000653

Таким чином, начальник Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області полковник поліції Кудренко Д.В. не є особою, яка уповноважена слідчим чи прокурором на вчинення дій з вилученою в ході кримінального провадження № 0000653 технікою, що є речовими доказами, не входив до складу слідчої групи, проте без дозволу прокурора та слідчого повернув речові докази, що за висновками службового розслідування призвело до її втрати та неможливості дослідження під час досудового розслідування.

Отже, позивач без дозволу уповноваженого прокурора чи слідчого не мав права приймати будь-які рішення та вчиняти щодо вказаної техніки (речових доказів) будь-які дії (в тому числі повертати його без відповідно доручення ТОВ "Оборонпромбуд"), що свідчить про наявність порушень в його діях, які правильно кваліфіковані службовим розслідуванням.

Крім того, судом досліджено ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року у справа № 761/44970/19, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вилученої техніки. Суд зазначає, що вказана ухвала не містить ніяких зобов`язань стосовно повернення вилученого майна.

Отже, висновки відповідача за наслідками службового розслідування, згідно з яким позивачем за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 6 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII, а саме у неправомірному поверненні тимчасово вилученого майна, що має статус речових доказів у кримінальному провадженні №0000653 без відповідних на те повноважень, є обґрунтованими та підтвердженні належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 249 від 13 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", яким на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, накладено дисциплінарне стягнення - догана є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 264 від 21 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції", в частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність, суд зазначає наступне.

За результатом службового розслідування відповідачем встановлено, що у діях начальника Славутицького відділення поліції Броварського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції ОСОБА_1 є порушення вказаних вище вимог відомчих нормативних актів, що виразилося у неналежній організації роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення.

За результатом службового розслідування відповідачем прийнято наказ від 21 квітня 2020 року № 264, яким позивача попереджено про неповну службову відповідність.

Під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення є неналежна організація роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що з висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача вбачається, що в ході проведення службового розслідування та під час прийняття оскаржуваного наказу, відповідачем не було проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, а саме не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступку, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення.

Так, матеріали службового розслідування та наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містять посилань на те, в чому саме полягає неналежна організація роботи з виявлення та розкриття кримінального правопорушення підпорядкованим підлеглими. У цих матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили, що позивач входив до складу слідчої чи слідчо-оперативної групи по виявленню та розкриттю вказаного кримінального правопорушення. Відсутні не тільки будь-які доручення слідчого, прокурора у цьому провадженні, які були б адресовані позивачу і ним неналежно виконані, але й відомості про їх направлення взагалі.

При цьому за приписами ст.41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Згідно з приписами КПК України вказані у службовому розслідуванні порушення щодо: недостатнього професійного рівня досудового розслідування, непроведення необхідних першочергових слідчих (розшукових) дій з метою розкриття злочину, встановлення свідків та очевидців; не проведення слідчих експериментів; не встановлення обставин вчиненого злочину; неналежної організації роботи керівництва слідчого відділення Славутицького ВП Броварського ВП Г`УНП в Київській області; правильності внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; недоліків в організації, планування та безпосереднього розслідування цього злочину тощо стосується діяльності слідчих працівників, але не позивача.

За таких обставин перелік виявлених цим службовим розслідуванням недоліків фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження.

Отже, відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження висновку про вчинення позивачем вказаного в наказі порушення вимог службової дисципліни.

Відтак, відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Суд зазначає, що оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у даному випадку має місце порушення принципу індивідуальності в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, приписами ч.2 ст.13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

В той же час, наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд також враховує, що згідно з приписами ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, він є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тому суд визнає, що відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків, як і достовірно не встановлено покладення на нього будь-яких обов`язків у даному випадку розслідування вказаного кримінального правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку, що під час службового розслідування не було належним чином та у повному обсязі з`ясовано усіх обставин у справі, що призвело до того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено без врахування усіх істотних обставин.

За Дисциплінарним статутом підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 жовтня 2019 року по справі №2040/7660/18.

Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 264 від 21 квітня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції" в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк