Справа № 420/5539/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5539/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

27 липня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення судових витрат у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) XIV сесії VIII скликання від 28 січня 2022 року № 606- VIII «Про розгляд клопотань громадян України щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою» в частині відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,10 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :01:003:0003, :02:004:5388, :02:004:5481 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Зобов`язано Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 22.12.2021 р. (зареєстровану 24.12.2021 року) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,10 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :01:003:0003, :02:004:5388, :02:004:5481 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

У позовній заяві позивач повідомив, що остаточні документи на понесення судових витрат на правничу допомогу позивачем будуть подані після подачі відповіді на відзив на позовну заяву.

Такі документи після подачі відповіді на відзив не були подані та й не було подано заяви, що всі документи вже були надані до суду, внаслідок чого клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу на стадії ухвалення рішення по справі судом не було розглянуто.

Через канцелярію суду 07 липня 2022 року надійшла заява представника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення судових витрат у адміністративній справі в розмірі 12000 грн.

На обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що в процесі розгляду справи було надано достатній перелік доказів для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача, а саме: копія договору про надання правової допомоги, копія додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, копія акту прийому передачі юридичних послуг позивачу, копія прибуткового касового ордеру.

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року представнику позивача поновлено строк звернення з вказаною заявою, прийнято до розгляду та продовжено розгляд заяви в порядку письмового провадження.

У відзиві на позовну заяву від 11.05.2022 року (вхід. № ЕС/1347/22) представник відповідача заперечував проти стягнення судових витрат у розмірі 12000 грн., адже вважає заявлену суму витрат дуже завищеною, необґрунтованою та неспівмірною здійсненій роботі та заявленим вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву представника позивача, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2020 року між адвокатом Ковальчук О.М. та Рябець О.М. укладено договір № 9/4-1 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2 цього Договору, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта на території України з метою набуття прав на землю на підставі ст. ст. 8, 14, 19, 68 та ч. 2 ст. 40 Конституції України, ст. ст. 116,118,121,122 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» та захисту пов`язаних з цим прав та законних інтересів, з цього приводу адвокат від імені клієнта має право представляти інтереси в усіх судах з правом подавати від імені довірителя відповідні заяви клопотання, відводи… тощо.

Пунктом 3 Договору передбачено, що Адвокат та Клієнт за цим договором погоджують такі гонорарні відносини:

Зустріч та усна консультація з клієнтом 1000,00 гри. / одна година;

Складання та підготовка клопотань, заяв, запитів, адвокатських запитів - 1500,00 грн. один документ/ І година;

Написання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду - 15000,00 грн. один документ / 3 години;

Написання заяв, клопотань та подача їх до суду 1500 грн. один документ/одна година;

Участь адвоката у судових засіданнях в судах першої інстанції - 3000,00 грн. одна година/одне засідання;

Написання відповіді на відзив/відзиву/заперечення в судах першої інстанції - 5000,00 грн. один документ / одна-три години.

Компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди, та інші або додаткові послуги умови мають бути врегульовані додатковою угодою.

Пунктом 4 цього договору передбачено, що Клієнт має право передавати АДВОКАТУ документи, необхідні для виконання доручення клієнта на зберігання згідно Акту прийому-передачі, при цьому відповідно до ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документи, пов`язані з виконанням АДВОКАТОМ доручення, не підлягають оглядові, розголошенню чи, вилученню без його згоди.

04.03.2022 року між адвокатом та клієнтом підписано додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2 До договору № 9/4-1 від 15.10.2020 про надання правової допомоги.

На підтвердження факту оплати послуг за даним Договором позивачем надано додаток 5 до Договору про надання правової допомоги, а саме: акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом клієнту на суму 12000 грн., а також прибутковий касовий ордер № 5-9-4-1 від 05.04.2022 року на суму 12000 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінивши наданий позивачем детальний опис (наданих послуг) з урахуванням категорії даної справи, конкретних обставин у цій справі, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на зустріч з клієнтом та усну консультацію, складання клопотань та запитів до відповідача, написань клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, заяви про розподіл судових витрат не є неминучими витратами, оскільки вони охоплюються роботою написання позовної заяви, а тому не належать відшкодуванню. Також суд зазначає безпідставні витрат на участь адвоката у удових засіданнях, оскільки розгляд справи здійснювався у спрощеному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

Витрати на написання позовної заяви та відповіді на відзив є неминучими та фактичними витратами на правничу допомогу, проте вони є надмірно завищеними.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що фактичними та неминучими витратами на виконання вказаних робіт є сума 1000 грн., а тому, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 1000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, витрати на правничу допомогу належать стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, наявність сформованої судової практики з розгляду даної категорії справ, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 500 грн., а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат у справі №420/5539/22 - задовольнити частково.

Стягнути з Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп. (п`ятсот гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко