Справа № 380/8824/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8824/22
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 липня 2022 рокум.Львів
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Коморний О.І., перевірив позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України середнього грошового забезпечення.

Встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить :

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на користь ОСОБА_1 65 882,88 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні, 88 коп. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з пропущеним строком звернення до суду.

Через канцелярію суду 26.07.2022 позивач подав заяву про поновлення строку звернення строків.

В обґрунтування заяви зазначає, що правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові від 12 травня 2022 року у справі №480/5934/21: «У рай порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник мас право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. При цьому в аспекті спірних правовідносин поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, рівнозначними». Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян па публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята указаної статті Кодексу). Частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013. Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/20ІЗ Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої етапі 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Згідно з пунктом 2 і мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Відтак, останнім днем подання даної позовної заяви було 24 березня 2022 року. Однак, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною позовною заявою лише 23.06.2022 через систему Електронний суд. Разом з тим, у ОСОБА_1 були і є поважні причини пропуску місячного строку звернення до суду. Зокрема, 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Україні введено режим воєнного стану. Запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Відповідна позиція узгоджується також із рекомендаціями Верховного Суду, оприлюдненими на офіційній сторінці Суду. Просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із даною позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, предметом спору у даній справі є вимога про виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а не вимога про невиплачену заробітню плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом встановлено, що кінцевий розрахунок з позивачем проведено 24.02.2022 в сумі 65573,77 грн, про що сам позивач і зазначає.

Як з`ясовано з долучених до матеріалів справи доказів, позивач уклав договір №46 про надання правової допомоги 27 січня 2020 року з адвокатом Гірник Оксаною Олегівною.

Водночас, позовну заяву подано лише 23.06.2022, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду з вимогою про виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 24.02.2022.

Відтак позивач пропустив місячний строк звернення до суду з позовом про виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 24.02.2022 в сумі 65882,88 грн.

Слід звернути увагу на те, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2021 у справі № 240/532/20 дійшов до висновку про неможливість застосування до вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні загального строку, передбаченого ст. 233 КЗпП, оскільки в адміністративному судочинстві до таких правовідносин слід застосовувати спеціальну норму статті 122 КАС України.

У тексті заяви про поновлення строку звернення до суду позивач покликається на Закон України "Про правовий режим воєнного стану", оскільки в Україні введено режим воєнного стану з 24.02.2022.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Зважаючи на введення воєнного стану, позивач вказує, що був обмежений в можливості подати позовну заяву.

Однак, посилання позивача на запровадження в Україні воєнного стану не є обов`язковою та безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки не надано належних доказів на підтвердження неможливості або обмеженої можливості подати позовну заяву внаслідок запровадження військового стану (призов на службу, виїзд з місця постійного проживання тощо).

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного суду від 08.06.2022 в справі №380/3030/21.

За викладених обставин, слід дійти висновку, що обставини вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є поважними, а також варто зазначити, що позивач уклав договір №46 про надання правової допомоги 27 січня 2020 року з адвокатом Гірник Оксаною Олегівною до введення режиму воєнного стану в Україні.

Варто зазначити, що статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 9 Закону встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст.12-2 Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Крім того, питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано ст.26 Закону «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до якої правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1 ст.26).

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст.26).

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається (ч.3,4 ст.26).

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що суди в умовах воєнного стану здійснюють правосуддя, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За подання адміністративного позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У зв`язку з вищевикладеним, необхідно зазначити, що сплачена сума судового збору може бути повернута позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

постановив:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України середнє грошове забезпечення - повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею.

Суддя Коморний О.І.