Справа № 440/54/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/54/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/54/22 за позовом ОСОБА_1 до Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2021 ОСОБА_1 направила до Полтавського окружного адміністративного суду позов, заявлений до Машівської селищної ради Полтавської області (надалі - Машівська селищна рада), Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області (надалі - Виконком), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії 8 скликання Машівської селищної ради від 03.11.2021 №296/12-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " та зобов`язати Машівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, місце розташування якої в межах АДРЕСА_1 на території Машівської селищної ради (Кошманівський старостинський округ), з подальшою передачею у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірним рішенням їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (дана земельна ділянка не перебуває у комунальній власності). Вважає, що відмова у наданні дозволу є незаконною, а мотиви, що наведені в оскаржуваному рішенні, не ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

27.01.2022 до суду від Виконкому надійшов відзив на позов (а.с. 27-29), у якому представник просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Виконком не є належним відповідачем у справі, оскільки оскаржуване рішення прийнято Машівською селищною радою.

27.01.2022 до суду надійшов відзив Машівської селищної ради (а.с. 31-33), у якому представник суд просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка не перебуває у комунальній власності, згідно з даними Публічної кадастрової карти України право комунальної власності на цю земельну ділянку за селищною радою не зареєстровано. Відповідач вважає, що орган місцевого самоврядування може прийняти правомірне рішення про передачу земельної ділянки у власність лише після державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Машівської селищної ради із заявою від 07.09.2021 (вх. №1745 від 07.09.2021) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, місце розташування якої в межах АДРЕСА_1 на території Машівської селищної ради Полтавської області (Кошманівський старостинський округ), з подальшою передачею у власність (а.с. 38).

До вказаної заяви позивачем було додано графічні матеріали - схема бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорта позивача та копію картки платника податків, довідку із Кошманівського старостинського округу від 02.09.2021 за вих. №02-26/4/658 про те, що на території Кошманівського старостинського округу вона не має землі для ведення особистого селянського господарства (а.с. 39-42).

За результатами розгляду цієї заяви рішенням 12 позачергової сесії 8 скликання Машівської селищної ради від 03.11.2021 №296/12-VІІІ "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, на території села Кошманівка Коштанівського старостинського округу Полтавської області у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (дана земельна ділянка не перебуває у комунальній власності) (а.с. 17, 37).

Позивач, не погоджуючись із правомірністю мотивів відмови, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників, суд виходить з наступного.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього ж Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає суду підстави сформулювати висновок про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

В якості підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у спірному рішенні зазначено те, що спірна земельна ділянка не перебуває у комунальній власності Машівської селищної ради.

У відзиві на позовну заяву представник Машівської селищної ради пояснює, що на жадану позивачем земельну ділянку не зареєстровано право комунальної власності.

Оцінюючи наведені доводи, суд зазначає таке.

Сторонами визнається, а відомостями Публічної кадастрової карти України підтверджується та обставина, що обрана позивачем земельна ділянка знаходиться в межах села Кошманівка Полтавського району (а.с. 39).

Відповідно до частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Пунктами 3, 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI, який набрав чинності 01.01.2013, передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності.

Пунктами 7, 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI, який набрав чинності 01.01.2013, встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV встановлено особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності.

Так, відповідно до приписів статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності".

Таким чином відсутність реєстрації права комунальної власності в Державному реєстрі прав на обрану позивачем земельну ділянку, не свідчить про відсутність права комунальної власності на неї, оскільки таке право комунальної власності виникає в силу Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI, який набрав чинності 01.01.2013, а рішення органу державної влади про передачу земельної ділянки у власність або користування може прийматися за відсутності державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Враховуючи наведене вище суд визнає необґрунтованими мотиви, покладені відповідачем в основу оскарженого рішення з посиланням на те, що жадана позивачем земельна ділянка не перебуває у комунальній власності, оскільки таке право комунальної власності на земельну ділянку виникло у відповідача в силу Закону.

Відповідачами не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що місце розташування жаданої позивачем земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що рішення 12 позачергової сесії 8 скликання Машівської селищної ради від 03.11.2021 № 296/12-VІІІ "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " прийняте не на підставах, що визначені законами України, необґрунтовано, у зв`язку з чим суд визнає таке рішення протиправним.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на це суд погоджується з обраним позивачем способом відновлення його порушеного права та вважає за необхідне визнати протиправним і скасувати рішення 12 позачергової сесії 8 скликання Машівської селищної ради від 03.11.2021 №296/12-VІІІ "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", зобов`язавши Машівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2021 (вх. №1745 від 07.09.2021) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, місце розташування якої в межах АДРЕСА_1 на території Машівської селищної ради Полтавської області (Кошманівський старостинський округ), з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

Отже, адміністративний позов належить задовольнити у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Виконкому, який є розпорядником бюджетних коштів.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Машівської селищної ради Полтавської області, Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 12 позачергової сесії 8 скликання Машівської селищної ради Полтавської області від 03.11.2021 №296/12-VІІІ "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Машівську селищну раду Полтавської області (вул. Незалежності, 113, смт Машівка, Полтавська область, 39400, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 07.09.2021 (вх. №1745 від 07.09.2021) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, місце розташування якої в межах АДРЕСА_1 на території Машівської селищної ради Полтавської області (Кошманівський старостинський округ), з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області (вул. Незалежності, 113, смт Машівка, Полтавський район, Полтавська область, 39400, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун