Справа № 420/13573/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13573/21

Категорія: 111010000Головуючий у суді І інстанції: Юхтенко Л.Р. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агат Лімітед" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних № 2699764/33386106 від 27.05.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 19.03.2021 року; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 9 від 19.03.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання; - стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат Лімітед» за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270 грн. та сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 24 800 грн., мотивуючи його тим, що до контролюючого органу було надано 27 (двадцять сім) документів на підтвердження господарських операцій, але сам зміст та підстави прийняття рішення свідчать про те, що повідомлення та додані до нього документи не досліджувались взагалі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2699764/33386106 від 27.05.2021 року. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 19.03.2021 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат Лімітед» датою її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області, як відокремленого підрозділу ДПС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат Лімітед» судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) та судові витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 3200 грн. 00 коп. (три тисячі двісті гривень 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що підставою зупинення, відповідно до квитанції є коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 9026, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково апелянт звернув увагу суду, що позивачем до суду надано копії документів, які не надавались на розгляд комісії регіонального рівня. На думку апелянта, квитанція про зупинення реєстрації ПН містить всю обов`язкову інформацію передбачену чинним податковим законодавством.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Агат Лімітед» зареєстровано 03.02.2005 року, номер запису до ЄДР 0004946.

Основними видами діяльності є:

28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у.

28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у.

25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій

25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.

46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту

77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля

77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів

33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів

33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання

46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням

77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат Лімітед» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» (Покупець) укладений договір № 1/3-2021 від 09.03.2021 року, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцеві товар відповідно до специфікації, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар (а.с.149-152).

Відповідно до п. 1.2 цього Договору, загальна кількість товару що постачається, номенклатура та вартість за одиницю товару вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.4 цього Договору, постачальник приступає до виробництва товару з моменту зарахування передоплати на свій розрахунковий рахунок.

П. 6.1 та 6.2 Договору передбачено, що розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника та покупець здійснює 100% передоплату до початку виробництва, якщо інше не вказано у специфікації, на підставі виставленого постачальником рахунка.

Так, відповідно до додатку № 1 до Договору № 1/3-2021 від 09.03.2021 року ТОВ «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» замовило у ТОВ «Агат Лімітед» поставку мобільного паливозаправного пункту МПП-25-2 у кількості - 2 шт. на загальну суму 714 240, 00 грн., що підтверджується Специфікацією № 1 від 09.03.2021 року (а.с.153).

Згідно з рахунком на оплату № 18 від 11.03.2021 року за договором поставки № 1/3-2021: мобільний паливозаправний пункт МПП-25-2, кількість 2 шт., ТОВ «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» здійснено оплату на рахунок позивача в сумі 714 240, 00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № ОСІ9722 від 19 березня 2021 року (а.с.154-155).

За першою подією ТОВ «Агат Лімітед» було сформовано податкову накладну № 9 від 19.03.2021 року на суму 714 240, 00 грн.

Також суд встановив, що покупцю згідно Договору № 1/3-2021 від 19.03.2021 року було поставлено мобільний паливозаправний пункт МПП-25-2 в кількості 2 шт. на загальну суму 714 240, 00 грн. за видатковою накладною № 68 від 09.04.2021 року (а.с.156).

Сформована податкова накладна № 9 від 19.03.2021 року позивачем відправлена на реєстрацію в ЄРПН, проте її реєстрація була зупинена.

Так, 13.04.2021 року Позивач отримав Квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, з підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК № 9 від 19.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 9026, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК (а.с. 12).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було надано Повідомлення від 24.05.2021 року № 12 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, а саме документів на підтвердження здійсненої операції на 18 додатках.

За результатами розгляду цих документів контролюючим органом прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 2699764/33386106 від 27.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 9 від 19.03.2021 року у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документ, який не надано не підкреслено) (а.с.52).

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, були відсутні встановлені законом підстави для відмови у реєстрації податкової накладної.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

З 01.02.2020 року діє новий Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку №1165, критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі,- визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 5, п.6 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 10, п. 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено, що за фактом зарахування коштів на банківський рахунок за надання товару за договором поставки № 1/3-2021 від 09.03.2021 року позивачем сформована податкова накладна № 9 від 19.03.2021 року, яка відправлена на реєстрацію в ЄРПН, проте її реєстрація була зупинена.

Так, 13.04.2021 року Позивач отримав Квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, з підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК № 9 від 19.03.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 9026, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.

Позивачем було надано Повідомлення від 24.05.2021 року № 12 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, а саме документів на підтвердження здійсненої операції на 18 аркушах.

У поясненнях позивач зазначив, що ТОВ «Агат Лімітед» займається оптовою торгівлею устаткування, неспеціалізованою оптовою торгівлею та надає послуги оренди нерухомого майна, та надає послуги оренди. У власності нежилі приміщення за адресою: м. Одеса, вул. М.Боровського, 28-Д 954,7 кв.м., вул. М.Боровського, 28-Є 89,9 кв.м. та вул. М.Боровського, 28-Л 24,37 кв.м.. Більше детальна інформація та документи, що розкривають операцію додаються на 18 аркушах.

За результатами розгляду цих документів контролюючим органом прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладних/розрахунку коригування в ЄРПН №2699764/33386106 від 27.05.2021 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №9 від 19.03.2021 року у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документ, який не надано не підкреслено).

Оцінивши надані сторонами докази та виходячи із вищенаведених норм права, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, доходить висновку, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення помилково, з огляду на таке.

Так, основними видами діяльності ТОВ «Агат Лімітед» є: 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у., 28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у., 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у., 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів, 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням та 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

У поясненнях позивач зазначив, що між ТОВ «Агат Лімітед» та ТОВ «БК ЕСКАДОР» було укладено договір на поставку мобільного паливозаправного поста МПП-25-2 в кількості 2 шт. Покупцем було сплачено рахунок на оплату, у зв`язку з цим за першою подією було виписано податкову накладну № 9 від 19.03.2021 року на суму 714240,00 грн. Покупцю згідно договору було поставлено мобільний паливозаправний пост МПП-25-2 в кількості 2 шт. Для поставки мобільного паливо заправного посту МПП-25-2 у кількості 2 щт. було закуплено обладнання та оплачено роботу з монтажу. Мобільний паливозаправний пост МПП-25-2 складається з: паливо заправної колонки, рівнеміра та резервуара. Обладнання було закуплено у ТОВ «Компанія Славутич» та ПАТ «Одеський машинобудівний завод», що підтверджується відповідними договорами, видатковими накладними та платіжними дорученнями.

Однак, суд першої інстанції встановив, що вказаним поясненням позивача контролюючим органом не надано належної оцінки та не повідомлено, чому вони не враховані під час прийняття оскаржуваного рішення.

Стосовно не надання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних, суд зазначає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов постачання, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.1.1. Договору поставки № 1/3-2021 від 09.03.2021 року, постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцеві товар відповідно до специфікації, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар.

Відповідно до п. 1.2 Договору, загальна кількість товару, що постачається, номенклатура та вартість за одиницю товару вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору, постачальник приступає до виробництва товару з моменту зарахування передоплати на свій розрахунковий рахунок.

П. 6.1 та 6.2 Договору передбачено, що розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника та покупець здійснює 100% передоплату до початку виробництва, якщо інше не вказано у специфікації, на підставі виставленого постачальником рахунка.

На підтвердження здійснених робіт та операцій позивачем до суду та до контролюючого органу було надано договори поставки окремих частин необхідного товару, договори зберігання, платіжні доручення на підтвердження здійснених витрат та акти приймання-передачі виконаних робіт з монтажу відповідних частин Товару, ТТН.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Однак, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відсутній перелік документів, які потрібно надати, що прямо передбачено п. 11 Порядку № 1165, а у оскаржуваному рішенні відсутнє підкреслення, яких саме документів не вистачає, яке передбачено формою рішення.

Слід звернути увагу, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, а у подальшому в рішенні про відмову у реєстрації ПН, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Посилання апелянта на те, що позивачем в підтвердження відображених у податкових накладних господарських операцій також не було надано бухгалтерського документа (наприклад, оборотно-сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10,15, 30,31, 36, 66, 90, 93 тощо, Плану рахунків бухгалтерського обліку або х аналогів), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених операцій, відхиляються судом, оскільки п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 містить вичерпний перелік документів, які можуть бути подані платником податків необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, та в цьому переліку відсутні наведені відповідачем документи.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішення податкового органу, у зв`язку з чим, таке рішення про відмову реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9 від 09.03.2021 року, слід зазначити таке.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права, а тому суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що апелянт, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір в сумі 2270 грн. належить стягненню на користь позивача за рахунок бюджетного асигнування Головного управління ДПС в Одеській області.

Також, позивачем подано клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого просив стягнути на користь позивача судові витрати суму вартості професійної правничої (правової) допомоги (гонорару) адвоката у розмірі 24 800,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області заперечував проти заявленої суми витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що вона є не співмірною та не обґрунтованою, та вважав обґрунтованим відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі прожиткового мінімуму на 2021 рік 2270 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, заперечення ГУ ДПС в Одеській області слід зазначити таке.

Так, згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 червня 2021 року між ТОВ «Агат Лімітед» та адвокатом Серебрій Галиною Григорівною укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені сторонами у Договорі.

Відповідно до п. 4.3 Договору передбачено, що за правову допомогу, що надається Адвокатом, клієнт сплачує винагороду у залежності від обсягу часу, що його витрачено Адвокатом на правову допомогу за Договором, з розрахунку вартості 1 година / 800 грн.

Також, матеріалами справи підтверджено, що сторонами укладено Додаток № 1 від 22.06.2021 року до Договору про надання правової допомоги від 22.06.2021 року, відповідно до п. 1 якого Адвокат надає правову допомогу Клієнту щодо визнання протиправним та скасування у суді рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.05.2021 року № 2699764/33386106.

Сторони погодили, що розмір гонорару адвоката по справі складає 24800 грн. (п. 2 додатку № 1) відповідно до попереднього розрахунку: - Зустріч з клієнтом для ознайомлення з наявними документами, інформацією, хронологією подій 1 година; - Правова експертиза отриманих від клієнта документів, попередній аналіз доказів, приведення доказів до позову в належний стан (переклад, сканування, сортування, роздруківка, засвідчення копій) 10 годин; - Правовий аналіз законодавства, судової практики 8 годин; - Підготовка позову до суду, в тому числі оплата судового збору та подання документів до суду, підготовка заяв, клопотань та інших процесуальних документів 6 годин; - підготовка та подання відповіді на відзив 4 години; - участь у судових засіданнях 2 години.

Всього за попереднім розрахунком - 31 година, з розрахунку 1 година/800 грн. за умовами договору.

На підтвердження оплати вказаних послуг позивачем надано платіжне доручення № 1485 від 21.07.2021 року на суму 27 070, 00 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат та заперечення відповідача, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд доходить висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, вже сформована судова практика з розгляду та вирішення таких справ, позов має немайновий характер, не є об`ємним, складається з двох позовних вимог.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, суд звертає увагу, що надання таких послуг має бути необхідним.

Враховуючи вищевикладені висновки, суд вважає, що витрачений адвокатом час на зустріч з клієнтом для ознайомлення з наявними документами, інформацією, хронологією подій, правова експертиза отриманих від клієнта документів, попередній аналіз доказів, приведення доказів до позову в належний стан (переклад, сканування, сортування, роздруківка, засвідчення копій), правовий аналіз законодавства, судової практики, є фактично діями з підготовки позову та мають охоплюватися саме витратами на підготовку позову, тобто суд вважає, що ці дії не є неминучими, а тому у відшкодуванні таких витрат слід відмовити.

Щодо витрат на підготовку позову та відповіді на відзив, то такі витрати є неминучими та фактичними, але з урахуванням категорії даної справи, зазначений витрачений час на підготовку позову 6 годин та на підготовку та подання відповіді на відзив 4 години, є завищеним.

На думку суду з урахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичним та неминучим витраченим часом на підготовку позову є три години, а отже вартість понесених витрат на підготовку позову є 2400 грн. (800х3=2400), а на підготовку відповіді на відзив 1 година, оскільки загалом в ньому дублюються доводи, викладені у позовній заяві, а тому витрати на підготовку відповіді на відзив складають суму 800 грн.

Щодо витрат, пов`язаних з участю у судових засіданнях 2 години, суд зазначає, що такі витрати не належать відшкодуванню, оскільки ця справа розглянута та вирішена у порядку письмового провадження. Представник позивача адвокат Серебій Г.Г. приймала участь лише на одному підготовчому засіданні 05 жовтня 2021 року, яке тривало з 10.27. по 10.30., тобто 3 хвилини, а тому суд доходить висновку, що зазначені витрати не були фактичними.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що фактичними та неминучими витратами на правову допомогу у цій справі є сума 3200 грн., яка й належить відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача до якого задоволено основну позовну вимогу Головного управління ДПС в Одеській області. В іншій частині клопотання позивача про розподіл судових витрат слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року по справі № 420/13573/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач: Семенюк Г.В.
судді: Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.