Справа № 580/3451/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року

м. Київ

справа № 580/3451/21

адміністративне провадження № К/9901/48121/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Шарапи В.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 580/3451/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою адвоката Ковтуна Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Грибан І.О., суддів Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Управління, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії Управління щодо виплати з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 пенсії, що обмежена максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Управління здійснювати з 01 квітня 2019 року виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 квітня 2019 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що норма щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XIІ) визнана неконституційною, тобто Конституційний Суд України визнав неконституційним обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, а тому відповідач не може застосовувати положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) при призначенні/перерахунку пенсії позивача.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відмова відповідача у перерахунку і виплаті пенсії позивачу без обмеження граничного розміру пенсії є законною і обґрунтованою та не призвела до зменшення розміру пенсії останнього, яку він отримував до цього.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, адвокат Ковтун Юрій Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

7. На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано у спірних правовідносинах положення статті 43 Закону 2262-XII, у зв`язку з цим вказаний суд дійшов помилкових висновків щодо необхідності обмеження пенсії позивача максимальним розміром 10740 гривень при здійсненні її перерахунку.

8. Скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції помилково не враховано правову позицію Верховного Суду, яка міститься у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17 про те, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

9. Також зазначає, що на неправомірності обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17.

10. Крім того, скаржник наголошує, що при тлумаченні пенсійного законодавства, органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Вказану позицію висловлено, за твердженням скаржника, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

11. Касаційна скарга надійшла до суду 23 грудня 2021 року.

12. Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі №580/3451/21, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу.

13. Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 25 липня 2022 року.

Позиція інших учасників справи

12. Від інших учасників справи відзиву на касаційну скаргу адвоката Ковтуна Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 не надходило, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

13. Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що позивачу відповідно до Закону № 2262-ХІІ призначена пенсія по інвалідності.

14. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 580/207/21 (набрало законної сили 22 березня 2021 року), зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 грудня 2020 року №ФР35332 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

15. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області 09 квітня 2021 року проведено перерахунок пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року із грошового забезпечення 19019, 25 грн., відповідно до довідки ФВ35332 від 11 грудня 2020 року. Загальний розмір пенсії після перерахунку з 01 квітня 2019 року становив 13871,29 грн., з 01 липня 2019 року- 13 911,49 грн., з 12 липня 2019 року - 15640,00 грн., з 01 грудня 2019 року - 16380, 00 грн., з 01 липня 2020 року - 17120,00 грн., з 01 грудня 2020 року - 17690,00 грн.

16. 11 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив скасувати обмеження максимального розміру пенсії та проводити виплати без будь-яких обмежень.

17. Відповідач листом від 21 травня 2021 року № 3158-3149/Б-03/8-2300/21 повідомив позивачу, що рішенням суду на відповідача не покладено обов`язок провести перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, а законодавчих підстав для виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром немає.

18. Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи

19. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

20. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

22. Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних

23. Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року не відповідає, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника є прийнятними з огляду на наступне.

24. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

25. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

26. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

28. Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

29. Водночас Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, які викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

30. Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 (далі - рішення КСУ № 7-рп/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

31. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

32. Конституційний Суд України у рішенні № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

33. Таким чином, з 20 грудня 2016 року, з урахуванням положень рішення КСУ № 7-рп/2016, у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

34. Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17

35. Поміж іншим, Суд вказує, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

36. Конституційним Судом України у рішенні №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

37. При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

38. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням рішення КСУ № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

39. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

40. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

41. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

42. Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

43. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

44. У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19.

45. Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення КСУ № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

46. З огляду на вищевказане, колегія суддів у цій справі дійшла висновку, що обмеження Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним. Таким чином, доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статті 43 Закону 2262-XII та норм Закону № 3668-VI та незастосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин висновку Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 822/524/18 та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції. Колегія суддів також вказує, що внаслідок вищезазначеного суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку про необхідність обмеження пенсії позивача максимальним розміром 10740 гривень при здійсненні її перерахунку.

47. При цьому, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, надав належну правову оцінку встановленим обставинам справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

48. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційну скаргу адвоката Ковтуна Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити у силі.

Висновки щодо розподілу судових витрат

50. Зважаючи на те, що особа, яка подає касаційну скаргу, звільнена від сплати судового збору, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу адвоката Ковтуна Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року скасувати.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року залишити у силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: Н.В. Коваленко

В.М. Шарапа