Справа № 761/9534/14-а
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/9534/14-а
Провадження №2-а/761/229/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 липня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю представника позивача Малиновської Е.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними і зобов"язання вчинити дії, суд, -

в с т а н о в и в :

представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю - Малиновська Е.С. звернулась до суду із вказаним позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними і зобов"язання вчинити дії в якому просила з урахуванням уточнень визнати протиправними оскаржувані постанови від 13 і 14 березня 2014 р. (рішення суб"єктів владних повноважень) про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчих листів суду №2а-2099/11 від 31.05.2013 і скасувати оскаржені постанови (рішення); визнати дії відповідачів - суб"єктів власних повноважень із повернення виконавчих документів (виконавчих листів суду №2а-2099/11 від 31.05.2013) протиправними і такими, що створили перешкоду виконання рішення суду від 27.03.2013р.; визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів - суб"єктів владних повноважень внаслідок яких порушено строки винесення двох постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчих листів суду №2а-2099/11 від 31.05.2013 і внаслідок яких порушено строки відправки цих постанов від 13 і 14 березня 2014 р. поштою; зобов"язати відповідачів утриматися від вчинення певних дій після ухвалення судового рішення у справі № 761/9534/2014, а саме від повернення ОСОБА_1 виконавчого листа суду №2а-2099/11 від 31.05.2013, в якому боржником зазначено Головне управління земельних ресурсів, який змінив назву (а.с.25-30).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Малиновська Е.С. , як представник ОСОБА_1 , подала у ДВС України до Відділу ПВР ДВС України дві заяви про відкриття виконавчих проваджень до яких додала оригінали двох виконавчих листів №2а-2099/11 від 31.05.13р. до виконання, що підтверджується заявами, копії яких додано. Також, до заяв про відкриття виконавчих проваджень вона додала копії нотаріально посвідченої довіреності, яку пред"явила у ДВС України на підтвердження у неї повноважень пред"являти до виконання виконавчі листи суду.

Вказані заяви у ДВС України було від неї прийнято і на наявних у неї ще двохпримірниках (копіях 2-х заяв ОСОБА_3 ) в канцелярії ДВС України було проставленовідмітки про одержання від її, як представника ОСОБА_1 , цих двох заяв іздодатками. Однак цей же орган ДВС України в особі вже двох державних виконавців ВПВР ДВС України в інтересах боржників прийняв 13 і потім 14 березня 2014р. рішення у виді постанов, копії яких додані.

Постанови від 13 і 14 березня 2014р. про повернення виконавчих листів надійшли на ім"я представника позивача Малиновської Е.С. 17 і 22 березня 2014р. у конвертах за №925 та №_049, копії конвертів додані. Тобто відповідачем ДВС України порушено строк винесення цих постанов і строк їх направлення по пошті.

Також, представник позивача посилається на те, що повертаючи виконавчі листи і надсилаючи постанови на адресу Малиновської Е.С. , як представника ОСОБА_1 , цим відповідачі визнали факт наявності у Малиновської Е.С. повноважень отримувати від ДВС України документи (рішення), які стосуються виключно ОСОБА_1 і виданих судом на його ім"я виконавчих листів. Тому вона прийшла до висновку, що з одного боку відповідач ДВС України прийняв від Малиновської Е.С. заяви із виконавчими листами, зареєстрував ті заяви, розглядав ті заяви після чого надіслав на адресу Малиновської Е.С. свої рішення, у додатку до супровідних листів ще й додав оригінали виконавчих листів суду в яких стягувачем вказано ОСОБА_1 , а, з іншого боку, відповідачі вважають, що виконавчі провадження не можуть бути відкритими, так як не підтверджено чинність довіреності, що і стало причиною відмови у відкритті виконавчих проваджень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених в позові підстав та надала додаткові письмові обґрунтування позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, натомість, надав письмові заперечення проти позову, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність (а.с.22-24).

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 5.03.2014 до відділу примусового виконання рішень ДВС України представником ОСОБА_1 по довіреності - Малиновською Е.С. пред"явлено до примусового виконання виконавчий лист №2а-2099/11 виданий 31.05.2013 про зобов"язання Головного управління земельних ресурсів КМДА у місячний строк з дня набрання чинності постанови суду видати ОСОБА_1 завірену належним чином копію акту від 3.10.2000 про встановлення меж земельної ділянки 85:068:016, складеної в жовтні 2000 року СП "Топос" ВП42447977. Про вказане свідчить копія заяви та реєстраційна картка з доданими копіями виконавчого листа та довіреності на ім"я Малиновської Е.С. від ОСОБА_1 на зворотній стороні якої міститься відмітка про отримання документів і довіреності саме 5.03.2014 (а.с.80 - зворот).

Натомість, головним державним відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойком О.М. відповідною постановою від 13.03.2014 відмовлено в прийнятті до виконавчого провадження з підстав п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки представником стягувача була надана незавірена світлокопія нотаріальної довіреності та відсутні відомості щодо її чинності, копію якої було направлено14.03.2014р. (а.с.76-83).

Також, судом встановлено, що 5.03.2014 до відділу примусового виконання рішень ДВС України представником ОСОБА_1 по довіреності - Малиновською Е.С. пред"явлено до примусового виконання виконавчий лист №2а-2099/11 виданий 31.05.2013 про зобов"язання місцевий орган виконавчої влади, Київську міську раду у встановленому законом порядку прийняти рішення про внесення змін до документації із землеустрою, що стосується кварталу 85:068 ВП42477254. Про вказане свідчить копія заяви та реєстраційна картка з доданими копіями виконавчого листа та довіреності на ім"я Малиновської Е.С. від ОСОБА_1 де міститься відмітка про отримання документів і довіреності саме 5.03.2014.

Натомість, постановою від 14.03.2014 старшим державним відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. відмовлено в прийнятті виконавчого провадження з підстав п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки представником стягувача була надана незавірена світлокопія нотаріальної довіреності та відсутні відомості щодо її чинності, копію якої було направлено14.03.2014р. (а.с.68-69).

За резолюцією від 11.03.2014 заяву від 5.03.2014 до розгляду розподілено на Думанську, але її розглянув державний виконавець Рагімова А.Н.

В реєстраційно-контрольних картках автором заяв від 5.03.2014 зазначений ОСОБА_1 , ці заяви за вх.№№ Т-3334 та Т-336 від 5.03.2014 зареєстровані як такі, що подані 5.03.2014, а не 11 та 13 березня, як зазначено в оскаржуваних постановах.

Суд звертає увагу, що копії вищевказаних постанов з оригіналами виконавчих листів були повернуті саме Малиновській Е.С. , не зважаючи на те, що відмова у відкритті проваджень та повернення виконавчого документу відбувалась фактично з причин відсутності повноважень у неї як представника стягувача (оскільки зазначено про незавірені копії довіреності та відсутності відміток про їх чинність).

При цьому, слід окремо зазначити, що одна із підстав, на які посилались державні виконавці, а саме вимоги : п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", передбачають підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а не відмову в прийнятті виконавчого провадження, що також мало місце при винесенні оскаржуваних постанов.

До того ж державними виконавцями зазначено, що заяви про примусове виконання подані відповідно 12 і 13 березня 2014 року, хоча із реєстраційних карток вбачається, що вони були подані 5 березня 2014 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закону) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом та відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, як виконавчі листи, що видаються судами.

Стаття 9 Закону передбачає можливість реалізовувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Нормами ч.1 ст.19 вказаного Закону, яка визначає підстави для відкриття виконавчого провадження, зазначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. А частина четверта вказаної статті не передбачає під час пред"явлення виконавчого документа або його дубліката довіреності або її копії.

Згідно ст.25 Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В п.8 ч.1 ст.26 Закону передбачена можливість відмови у відкритті провадження за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до п.2.11.1., 2.11.2., 2.11.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від2.04.2012 №512/5: документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства; оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження; після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що саме у відповідності із вказаними вимогами інструкції і мали діяти державні виконавці, адже дві вищевказані заяви з копіями довіреностей, які перед тим, як були прийняті і зареєстровані 5.03.2014 року у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України, - були пересвідчені в наявності у Малиновської Е.С. оригіналу належним чином нотаріально оформленої довіреності від ОСОБА_1 і повернута їй як представнику сторони виконавчого провадження.

Крім того, ні в п.4-5 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ні положеннями п.2.11 вищевказаної інструкції не передбачено обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що дії державних виконавців при поверненні виконавчих листів по вказаним виконавчим провадженням щодо винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження та прийнятті до провадження виконавчих документів з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013, не відповідають та не узгоджуються із фактичними обставинами справи, є протиправними, а тому позовні вимоги з врахуванням ч.2 ст.11 КАС України підлягають задоволенню в наступній редакції : визнати протиправними постанови: ВП №42477254 від 14.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 та постанову ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2а-2099/11 від 31.05.2013. Скасувати постанову ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013. Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Олесі Назімівної з повернення виконавчого листа по виконавчому провадженню ВП №42477254 від 14.03.2014 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 - протиправними. Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойка Олександра Миколайовича з повернення виконавчого листа по виконавчому провадженню ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 - протиправними.

Разом із тим, не знайшли свого підтвердження позовні вимоги щодо визнання дій відповідачів такими, що створили перешкоду виконанню рішення суду від 27.03.2013р., оскільки в даному випадку способом захисту порушеного права позивача являється визнання дій суб"єктів владних повноважень протиправними та визнання протиправними зазначених постанов, та скасування однієї із них. До того ж наявність оскаржуваних постанов не позбавляло права для повторного звернення виконавчих листів до виконання. Чим і скористався позивач при повторній подачі до виконавчої служби виконавчого листа на виконання вищевказаного рішення суду щодо зобов"язання Київську міську раду вчинити дії.

Наявність відкритого виконавчого провадження за заявою ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду від 31.05.2013 про зобов"язання Київську міську раду вчинити дії по що свідчить постанова від 28.03.2014 ВП №42707071(а.с.90, 93), виключає задоволення позовних вимог про скасування постанови ВП №42477254 від 14.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дії та бездіяльність відповідачів - суб"єктів владних повноважень внаслідок яких порушено строки винесення двох постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчих листів суду №2а-2099/11 від 31.05.2013 і внаслідок яких порушено строки відправки цих постанов від 13 і 14 березня 2014 р. поштою, - оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються копіями матеріалів виконавчих проваджень із яких вбачається дотримання державними виконавцями (у визначені Законом строки після фактичної передачі їм заяв та виконавчих листів) строків винесення постанов і їх направлення представнику стягувача.

Що стосується позовних вимог зобов"язати відповідачів утриматися від вчинення певних дій після ухвалення судового рішення у справі № 761/9534/2014, а саме від повернення ОСОБА_1 виконавчого листа суду №2а-2099/11 від 31.05.2013, в якому боржником зазначено Головне управління земельних ресурсів, який змінив назву, то в їх задоволенні слід відмовити, зазначивши наступне. Суд вважає, що дані вимоги не відповідають змісту законодавства, адже судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання правовідносин. Зі змісту положень ст.2 КАС України вбачається, що судовому захисту підлягають лише вже порушені права, свободи і інтереси фізичних чи юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Таким чином, суд вважає, що він не може розглядати вимоги щодо зобов"язання суб"єкта владних повноважень вчиняти чи не вчиняти дії у майбутньому у зв"язку із їх вірогідним настанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 2, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Державної виконавчої служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними і зобов"язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними постанови: ВП №42477254 від 14.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 та постанову ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2а-2099/11 від 31.05.2013.

Скасувати постанову ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Олесі Назімівної з повернення виконавчого листа по виконавчому провадженню ВП №42477254 від 14.03.2014 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 - протиправними.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойка Олександра Миколайовича з повернення виконавчого листа по виконавчому провадженню ВП №42447977 від 13.03.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-2099/11 від 31.05.2013 - протиправними.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: