Справа № 480/13211/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Сізової К.О.,
представника позивача - Алєксєєнко О.П.,
представника відповідача - Воронець Н.Б.,
за позовом Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації
до Товариства з обмеженою відповідальністю " Агропартнери 2009"
про анулювання дозволу,-
В С Т А Н О В И В:
Пункт 7 ст. 4-1 Закону «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначає, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру у разі встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації.
Відповідно до протоколу № 1 та акту, складеного за результатами проведення комісійної перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери-2009» від 03.11.2021, зазначено, що під час здійснення комісійної перевірки на території підприємства виявлено складське приміщення № 3, яке не було включене до документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин для отримання дозволу на викиди, де фактично на день перевірки зберігався соняшник. Крім того, відстань від воріт даної будівлі до найближчої забудови становить 23 м, що свідчить про недотримання нормативу санітарно-захисної зони, визначеного для складів зберігання сільськогосподарської продукції, а також вказує на недостовірність інформації у документах, де обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Також, позивач зазначає, що до Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації неодноразово надходили скарги та звернення мешканців смт. Липова Долина Сумської області щодо заперечення у видачі дозволу вказаному підприємству.
Ухвалою суду від 14.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що підставою для анулювання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до позовної заяви є встановлення факту надання у заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації. Як вбачається з позовної заяви відповідно до протоколу №1 та акту, складеного за результатами комісійної перевірки на території підприємства виявлено складське приміщення №3, яке не було включене до документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин для отримання дозволу на викиди, де фактично на день перевірки зберігався соняшник.
Відповідач зауважує, що у позовній заяві не вказано до яких саме документів, внесено недостовірну, на думку позивача, інформацію.
Окрім того, зазначене приміщення не є складським, а згідно технічного паспорта на цілісний майновий комплекс за адресою смт. Липова Долина, вул.Роменська, 51 зазначена у акті будівля є гаражем та за даними технічної інвентаризації позначена літ. «О-1». На час подачі документів, для отримання дозволу це приміщення фактично не використовувалося ТОВ «Агопартнери-2009», тобто не було джерелом викидів, доказів протилежного матеріали справи не містять, з огляду на що підстави стверджувати, що відповідачем подану недостовірну інформацію відсутні.
У подальшому на підставі договору оренди (нерухомого) майна №22/10-21 від 22.10.2021 зазначене приміщення передане у оренду ТОВ «РІСТЕЙЛ ГРУП», тобто не використовувалися ТОВ «Агропартнери-2009» на час перевірки комісією.
Окрім того, відповідач зазначає, що дану перевірку проведено з суттєвими порушеннями вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Зокрема, не забезпечене право відповідача на участь у її проведенні.
Отже, на переконання відповідача, позивачем належними засобами доказування не доведено факт надання недостовірної інформації у документах для отримання дозволу на викиди, а саме не доведений той факт, що на момент подачі документів для отримання дозволу та на момент перевірки, приміщення використовувалося ТОВ «Агропартнери-2009» та було джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій з аргументами, наведеними у відзиві, не погодився, наполягав на задоволенні позовних вимог.
Від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він звертає увагу на те, що всупереч вимог чинного законодавства за результатами проведеної перевірки стосовно ТОВ «Агропартнери-2009» не було складено припису про усунення порушень вимог законодавства.
Ухвалою суду від 28.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13.10.2021 ТОВ "Агропартнери-2009" звернулося до Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації із заявою про видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (а.с. 77, т. 1), до якої додало наступні документи: звіт з інвентаризації викидів забруднюючих речовин; документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів; повідомлення про намір отримати дозвіл, надрукований у ЗМІ; відповідь місцевої адміністрації на повідомлення у газеті; файл електронної типової форми XML схем; протоколи вимірювання СЗЗ; документи в електронному вигляді (а.с. 78-299, т. 1).
Розпорядженням голови Липоводолинської селищної ради від 28.10.2021 № 190-ОД створено комісію із перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери-2009», із залученням представників Державної екологічної інспекції у Сумській області, Головного управління Держиродспоживслужби у Сумській області, Державної установи «Сумський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства; охорони здоров`я України», Роменської районної державної адміністрації та представника громадськості смт. Липова Долина для проведення перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства, і|з обов`язковим проведенням інструментально-лабораторних досліджень вмісту забруднюючих речовин у атмосферному повітрі в найближчій зоні впливу та на стаціонарних організованих джерелах викидів.
03.11.2021 вищевказаною комісією проведено перевірку дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери - 2009» в смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51, що підтверджується протоколом № 1 від 03.11.2021 (а.с. 34-37, т. 1).
Також, комісією було складено акт за результатами проведення комісійної перевірки дотримання вимог санітарного та природоохоронного законодавства ТОВ «Агропартнери-2009» від 03.11.2021, в якому окрім іншого зазначено, що під час здійснення комісійної перевірки на території підприємства виявлено складське приміщення № 3, яке не було включене до документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин для отримання дозволу на викиди, де фактично на день перевірки зберігався соняшник. Крім того, зазначено, що відстань від воріт даної будівлі до найближчої забудови становить 23 м, що свідчить про недотримання нормативу санітарно-захисної зони, визначеного для складів зберігання сільськогосподарської продукції, а також вказує на недостовірність інформації у документах, де обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (а.с. 30-32, т. 1).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначені Законом України «Про охорону атмосферного повітря» № 2707-ХІІ.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» № 2707-ХІІ у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:
- атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень;
- забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;
- викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин;
- норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду;
- джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Частиною першою статті 5 Закону № 2707-ХІІ передбачено, що в галузі охорони атмосферного повітря встановлюються, зокрема, нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел, порядок розроблення та затвердження яких у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2707-ХІІ для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч. 5 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
До першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп (ч. 7 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин (ч. 10 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об`єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності.
Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч. 12 ст. 11 Закону № 2707-ХІІ).
Згідно з частинами першою - третьою статті 22 Закону № 1264-XII з метою забезпечення збору, обробки, збереження та аналізу інформації про стан навколишнього природного середовища, прогнозування його змін та розробки науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття ефективних управлінських рішень в Україні створюється система державного моніторингу навколишнього природного середовища.
Спостереження за станом навколишнього природного середовища, рівнем його забруднення здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, іншими спеціально уповноваженими державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища.
Зазначені підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно передавати відповідним державним органам аналітичні матеріали своїх спостережень.
Порядок здійснення державного моніторингу навколишнього природного середовища визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 4, 10 Положення № 391 передбачено, що моніторинг довкілля здійснюється Мінагрополітики, Мінприроди, ДАЗВ, Держгеонадрами, Мінрегіоном, ДКА, а також ДСНС, Держлісагентством, Держводагентством, Держгеокадастром та їх територіальними органами, підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери їх управління, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, а також органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Підприємства, установи і організації незалежно від їх підпорядкування і форм власності, діяльність яких призводить чи може призвести до погіршення стану довкілля, зобов`язані здійснювати екологічний контроль за виробничими процесами та станом промислових зон, збирати, зберігати та безоплатно надавати дані і/або узагальнену інформацію для її комплексного оброблення.
Згідно з ч. 7 ст. 4-1 Закону України від 06.09.2005 N 2806-IV «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:
- звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;
- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;
- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;
2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Відповідно до пункту 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 (далі - Порядок № 302), дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 302 дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років:
- суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до першої групи, - Мінприроди за погодженням з Держсанепідслужбою;
- суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби.
Обґрунтовуючи факт надання відповідачем в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації, позивач посилається на те, що до звіту з інвентаризації викидів та документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів з організованих та неорганізованих джерел не включено складське приміщення №3, де фактично, на день перевірки, зберігався соняшник, та яке є джерелом забруднюючих речовин. Також, позивач посилається на встановлений перевіркою факт того, що відстань від воріт складського приміщення № 3 до найближчого житлового будинку становить 23 м, що свідчить про недотримання нормативу санітарно-захисної зони, визначеного для складів зберігання сільськогосподарської продукції.
Однак, суд критично оцінює такі доводи позивача, з огляду на те, що факт зберігання соняшника в складському приміщенні № 3 та факт недотримання нормативу санітарно-захисної зони, були встановлені станом на час проведення перевірки (03.11.2021), а не станом на дату подання заяви про надання дозволу (13.10.2021).
На переконання суду, акт перевірки від 03.11.2021 та описані в ньому фактичні обставини жодним чином не свідчать про надання відповідачем в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації.
Суд зазначає, що обставини, які виникли після видачі спірного дозволу, не можуть бути підставою для скасування дозволу.
Крім того, суд зауважує, що Роменським управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження промислового майданчика ТОВ «Агропартнери-2009», який розташований за адресою: Сумська область, Роменський район, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51, де чітко зазначено, що у складському приміщенні № 3 ворота для вивантаження зернових культур переміщені шляхом подовження будівлі складу шляхом прибудови в протилежну сторону від житлового сектору на відстані 52 метри (а.с. 115-116, т. 2).
Подані позивачем письмові докази не спростовують правомірність підстав для отримання ТОВ «Агопартнери-2009» дозвільних документів.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх вимог, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю " Агропартнери 2009" про анулювання дозволу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 25.07.2022.