Справа № 560/4228/22
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4228/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати Рішення від 17.01.2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , з 08.12.2021 року та зарахувати до пільгового стажу роботи період з 19.10.2012 року 08.12.2021 року на посаді прохідника відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернувся до відповідача із заявою, про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак в усній формі дізнався, що рішенням від 17.01.2022 йому відмовлено.

Ухвалою суду від 14.03.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.05.2022 залучено до участі у справі №560/4228/22 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Ухвалою суду від 18.05.2022 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали сулу, позивачем надано заяву, відповідно до якої, конкретизовано позовні вимоги, та викладено у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати Рішення головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.01.2022 року про відмову у перерахунку пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути заяву про перехід на інший вид пенсії від 17.01.2022 року ОСОБА_1 , та прийняти рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 , з 17.01.2022 року зарахувавши до пільгового стажу роботи період з 19.10.2012 року 08.12.2021 року на посаді прохідника відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- стягнути солідарно з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просило відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначило, що ОСОБА_1 , з 19.10.2012 перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. З 19.10.2012 отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

З 01.03.2020 взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. З 01.03.2020 отримує пенсію ІІІ групи інвалідності внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону № 1058-ІV.

Згідно документів пенсійної справи та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж позивача становить 49 років 5 місяців 28 днів, з урахуванням стажу роботи за Списком № 1, додатковий стаж 24 роки 6 місяців 8 днів, додаткові роки за Список 1 8 років.

17.01.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

До заяви про перерахунок пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 25.01.1999.

До пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи з 13.01.2009 по 18.08.2009, з 19.08.2009 по 31.08.2009, з 01.12.2009 по 10.07.2010, з 11.07.2010 по 25.07.2010, з 26.07.2010 по 31.03.2012, з 01.04.2012 по 31.12.2012, оскільки не надано довідки уточнюючої пільговий характер роботи.

В наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо у зв`язку з чим, підстав для зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно даного документу немає.

Оскільки стаж на підземних роботах становить 8 років, відтак рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.01.2022 відмолено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просило відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказало, що через відсутність документів які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 від 25.11.2005 управлянням винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Отже, дії управління є правомірними та вмотивованими, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , з 19.10.2012 перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 19.10.2012 отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

З 01.03.2020 взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. З 01.03.2020 отримує пенсію ІІІ групи інвалідності внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону № 1058-ІV.

17.01.2022 позивач звернувся із заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 18.01.2022 о/р 8 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах право на пенсію за віком мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, в пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 затверджено порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Порядок № 838).

Згідно з п. 3 Порядку № 838 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Аналізуючи зазначену вище норму, суд зазначає, що у разі наявності відповідної професії у Списку, що чинний на період роботи особи, до пільгового стажу зараховується увесь період роботи. У разі відсутності професії на час роботи особи у списку, за умови внесення такої професії у подальшому, виникає необхідність підтверджувати умови праці, зокрема, документами про атестацію робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Таким чином, наявність у трудовій книжці, як в основному документі, що підтверджує трудовий стаж, запису про відповідну роботу, яка міститься у списку чинному на період такої роботи, є належним підтвердженням пільгового стажу та не потребує додаткових документів для його підтвердження.

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 наявні записи, зокрема, про роботу у періоди:

- 01.04.2012 прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 27.11.2012 переведений гірником шахтної поверхні;

- 31.12.20212 у зв`язку із ліквідацією відокремленого підрозділу УГПР ТОВ "Шахтобудівна компанія Донецькшахтопроходка" відповідно до ст.32 КЗпП України перейменовано ТОВ "Шахтобудівна компанія Донецькшахтопроходка" гірником шахтної поверхні 2 розряду;

- 11.02.2013 звільнений по п.2 ст.40 КЗпП України по стану здоров`я.

В матеріалах пенсійної справи наявні наступні довідки:

- від 11.02.2013 №02179 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній стосовно того, що позивач працював повний робочий день в ТОВ "ШБК "Донецькшахтопроходка" з 01.04.2012 по 26.11.2012 за посадою прохідник 5 розряда;

- від 11.02.2013 №02180 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній стосовно того, що позивач працював повний робочий день в ТОВ "ШБК "Донецькшахтопроходка" з 27.11.2012 по 31.12.2012, та з 01.01.2013 по 11.02.2013 за посадою гірником шахтної поверхні.

З розрахунку стажу вбачається, що відповідачем до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи прохідником в шахті не зараховані.

Постановою Кабінету Міністрів України " 162 від 11.03.93 та Постановою Кабінету Міністрів України " 36 від 16.01.2003 затверджені списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинні у період спірного стажу).

Серед переліку затвердженого у списку № 1 "Гірничі роботи", в т. ч. робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин.

Однак, слід вказати, що оскаржуваним рішенням не було відмовлено позивачу у зарахуванні періодів роботи з 19.10.2012. Натомість Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області вказано на підстави відмови у перерахунку пенсії згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із заявою позивача щодо переходу на інший вид пенсії управління Пенсійного фонду України зобов`язане перевірити, зокрема, чи має заявник відповідний стаж роботи. У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, управління повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв суб`єкт владних повноважень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу, що позивач не звертався до пенсійного органу щодо перерахнку пенсії згідно ст. 8 Закону України "про підвищення престижності шахтарської праці, відповідно до якої прийнято рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Так, у рішеннях у справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11 (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.80 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Призначення, нарахування (перерахування) та виплата пенсії відносить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не може втручатися в його дискреційні повноваження щодо розрахунку стажу та призначення пенсії, з врахуванням поширення дії Закону України "Про загальнообов`язкову державне пенсійне страхування", яке не було підставою для відмови в призначенні пенсії.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає лише за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2022 року щодо переходу на інший вид пенсії, відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахування висновків суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що даний позовна заява підлягає частковому задоволенню, з викладених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати на суму 992,40 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.01.2022 о/р 88 про відмову у перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2022 року щодо переходу на інший вид пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 липня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,Житомир,10000 , код ЄДРПОУ - 13559341)

Головуючий суддя П.М. Майстер