Справа № 440/5008/22
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/5008/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Шевякова І.С. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини та скасувати рішення про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини, про яке повідомлено в Повідомленні від 09.02.2022;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради прийняти рішення, яким призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - відповідач; Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що є громадянкою України, однак тимчасово перебуває у Республіці Польща. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилася донька ОСОБА_2 , яка також є громадянкою України. Позивач звернулась до відповідача щодо призначення і виплати передбаченої законом допомоги при народженні дитини, однак їй було відмовлено, оскільки документи не приймаються від інших осіб за дорученням, оскільки це не передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751.

На думку позивача така відмова є протиправною, безпідставною та такою яка не відповідає діючому законодавству України.

27.06.2022 до суду від Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для призначення допомоги при народженні дитини. Стверджував, що відповідач відмовив у призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини, оскільки позивач звернулася не особисто, а через свого представника, що законом не передбачено.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

У період з 04.07.2022 по 22.07.2022 включно суддя Шевяков І.С. перебував у відпустці, 23.07.2022 та 24.02.2022 вихідні дні, внаслідок чого дана справа розглянута судом 25.07.2022.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є громадянкою України. Постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 /а.с. 11/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вроцлав, Республіка Польща у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_2 , на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про народження дитини /а.с. 16-17, 18-19/.

В подальшому ОСОБА_2 за зверненням батьків в Генеральному Консульстві України в Кракові була зареєстрована громадянкою України, на підтвердження чого наявна довідка про реєстрацію особи громадянином України від 04.06.2021 №61317/19-536-532 /а.с. 20/.

01.02.2022 відповідачем отримано заяву від імені ОСОБА_1 /а.с. 43/ та документи (копії паспорта громадянина України, ідентифікаційного номеру, свідоцтва про народження дитини з перекладом, заяву з реквізитами банку про виплату пенсії або грошової допомоги) /а.с. 44-51/.

У подальшому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 тимчасово перебуває за кордоном та не має можливості з`явитися особисто до органів соціального захисту населення, з метою забезпечення прав на соціальний захист у відповідності до діючого законодавства України, через уповноважену особу за довіреністю позивач звернулась до Управління з питання призначення і виплати передбаченої законом допомоги при народженні дитини, разом з якою представнику відповідача було надано оригінали паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, та оригінал свідоцтва про народження дитини з перекладом для огляду, що не заперечується відповідачем.

Однак, відповідач рішенням від 09.02.2022 відмовив у призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини, оскільки позивач звернулася не особисто, а через свого представника, що законом не передбачено /а.с. 52/.

Вважаючи вказану відмову такою, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

У відповідності до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України №2811-Х1І від 21.11.1992 "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (надалі Закон №2811) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Статтею 1 Закону №2811 визначено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 10 Закону №2811допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Як зазначено у статті 11 Закону №2811 Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Пунктом 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (надалі Порядок №1751) передбачено, що заяви з необхідними документами для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми (далі - заяви з необхідними документами) приймаються від громадян органами соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою (крім допомоги при народженні дитини з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 43 цього Порядку) або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг).

Порядком №1751 визначено ряд документів, що подається до органу соціального захисту, а саме: для призначення допомоги при народженні дитини за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без кваліфікованого електронного підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі непідписання заяви у зазначений строк подається нова заява.

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно пункту 43 Порядку №1751 документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення зазначеної допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин (догляд за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років тощо) не може особисто зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Працівники дипломатичної служби та члени їх сімей, які перебувають у довготерміновому відрядженні, особисто подають письмову заяву та необхідні документи для призначення допомоги при народженні дитини, які надсилаються до органу соціального захисту населення за місцем реєстрації заявників.

Пунктом 2.1 Інструкції щодо порядку оформлення та ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальних допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345 (надалі Інструкція № 345), в редакції, чинній на момент отримання Управлінням заяви, зазначено, що приймання заяви та документів для надання усіх видів соціальної допомоги здійснюється спеціалістом з прийому Управління / уповноваженою особою ОТГ безпосередньо від заявника, його опікуна (піклувальника), іншого законного представника або іншої особи за відповідним дорученням, завіреним у встановленому порядку, в тому числі лікарем закладу охорони здоров`я, де перебуває заявник, у випадках, передбачених чинним законодавством.

За наявності заяви особи в електронній / паперовій формі (у випадках, передбачених законодавством), яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин (догляд за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 18 років тощо) не може особисто зібрати необхідні документи, збір зазначених документів на отримання соціальної допомоги покладається на Управління та ОТГ.

Прийняття документів охоплює:

перевірку правильності заповнення заяви та (у разі потреби) надання соціальної допомоги в її заповненні;

перевірку правильності оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідні види допомоги;

видачу заявникові повідомлення (відривного талона) про прийняття заяви та документів / надсилання відповідного електронного повідомлення у випадках, передбачених законодавством.

Під час приймання заяви та документів спеціаліст з прийому Управління / уповноважена особа ОТГ звіряє відомості, наведені в заяві, з документами, що посвідчують особу (паспортом) зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) громадян та членів їхніх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, свідоцтвами про народження та іншими документами, які передбачені відповідними нормативно-правовими актами для призначення соціальної допомоги.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується правомірності дій органу соціального захисту населення щодо відмови у призначенні допомоги при народження дитини.

Перевіряючи правомірність відмови відповідача у призначенні допомоги при народженні дитини за заявою ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне вказати на такі обставини та приписи законодавства.

З врахуванням гарантованого соціального захисту, призначення та виплату державної допомоги, що виплачується при народженні дитини, ОСОБА_1 у межах 12-ти місячного строку з дня народження дитини, визначеного законом, подала до Управління заяву про призначення зазначеної допомоги, до якої були додані документи, зазначені у статті 11 Закону №2811.

Відповідачем не заперечується, що після отримання 01.02.2022 заяви позивача до Управління з`явилася уповноважений за довіреністю представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка надала для огляду оригінали документів, копії яких надійшли поштою (паспорту ОСОБА_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 )

На подану заяву відповідачем було надано повідомлення від 09.02.2022а № 27/01-15 про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини за єдиною підставою - заява з доданими документами до органів соціального захисту подається особою, яка претендує на призначення допомоги особисто, що передбачено Порядком №1751.

Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України від 21.11.1992 №2811-XII "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Аналогічне правило передбачено пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми.

Згідно статті 11 Закону № 2811 допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Вона призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12 місяців з дня народження дитини.

Відповідно до статті 13 Закону № 2811 право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Суд звертає увагу на те, що наразі позивач тимчасово перебуває за кордоном (Республіка Польща) та у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною не мала можливості з`явитися особисто до органів соціального захисту населення.

Суд погоджується з відповідачем, що пунктами 2, 43 Порядку №1751 передбачено, що заявник має звернутися до органів соціального захисту населення особисто.

Однак, заява про призначення допомоги при народженні дитини встановленого зразка підписана позивачем особисто, ОСОБА_1 не з`явилася до Управління особисто з поважних причин - перебування за кордоном, догляд за малолітньою дитиною, поширення на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Судом також враховано, що після прийняття відповідачем рішення від 09.02.2022 про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому аналогічними Указами Президента України правовий режим військового стану продовжено.

Зазначені обставини, які виникли після 24.02.2022, також ускладнюють можливість звернення ОСОБА_1 до Управління особисто.

Крім того, відповідно до пункту 2.1 Інструкції щодо порядку оформлення та ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальних допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345 зазначено, що приймання заяви та документів для надання усіх видів соціальної допомоги здійснюється спеціалістом з прийому Управління / уповноваженою особою ОТГ безпосередньо від заявника, його опікуна (піклувальника), іншого законного представника або іншої особи за відповідним дорученням, завіреним у встановленому порядку, в тому числі лікарем закладу охорони здоров`я, де перебуває заявник, у випадках, передбачених чинним законодавством.

Тобто, твердження відповідача щодо особистої участі заявника, в даному випадку ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки вищевказаною Інструкцією №345 передбачено можливість подання документів на призначення та отримання допомоги особою за відповідним дорученням.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18), зазначив, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

У взаємозв`язку з викладеним, відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Конституцією України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЕСПЛ).

Так, у справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та неправомірно відмовлено позивачу у призначенні допомоги при народжені дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що права позивача порушені саме рішенням від 09.02.2022 про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини, а не діями, як вважає ОСОБА_1 .

За таких обставин суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача вчинити визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.02.2022 "Про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини".

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради прийняти рішення, яким призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суд зазначає таке.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки рішення від 09.02.2022 про відмову в призначенні допомоги при народження дитини перевірялося судом на предмет законності та обґрунтованості, виходячи із його змісту, та суд не вправі виходити за межі предмету доказування у справі та встановлювати наявність/відсутність інших підстав для призначення/непризначення допомоги, вимога позивача про зобов`язання Управління прийняти рішення, яким призначити та виплатити ОСОБА_1 державну допомогу при народженні дитини є неналежним способом захисту прав ОСОБА_1 .

Натомість, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення допомоги при народженні дитини з урахуванням висновків суду.

Висновки суду, які слід врахувати при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 , викладені вище та полягають у тому, що відсутність особистої явки позивача до органу соціального захисту та подання заяви про призначення соціальної допомоги через належним чином уповноваженого представника - є правомірними; ці обставини не можуть слугувати підставами для відмови у задоволенні заяви особи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн.

З огляду на ухвалення рішення про задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (пр-кт Свободи, буд.66, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.02.2022 "Про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини".

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги при народженні дитини та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков