Справа № 240/35336/21
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Житомир справа № 240/35336/21

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетерівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тетерівської сільської ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25 жовтня 2021 року, яким було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства у межах села Корчак Житомирського району Житомирської області;

- зобов`язати Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0636 у власність ОСОБА_1 площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства у межах села Корчак Житомирського району Житомирської області та прийняти рішення з урахуванням положень Земельного кодексу України.

В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 240/11093/21 було задоволено його позовні вимоги та визнано протиправним та скасовано рішення восьмої сесії другого скликання Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.05.2021 року про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с.Корчак Житомирського району Житомирської області, зобов`язано Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с. Корчак Житомирського району Житомирської області відповідно до заяви від 21.06.2019 року з урахуванням висновків суду, наведених в судовому рішенні. 25.10.2021 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою. Вважаючи дане рішення незаконним, оскільки відповідачем не наведено жодних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 11.11.2021 відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвалою суду від 11.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано усунути зазначені в ухвалі суду недоліки.

Ухвалою суду від 17.12.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 18.01.2022.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що з даних Публічної кадастрової карти видно, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах 50 метрів прибережної захисної смуги, що в свою чергу унеможливлює передачу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0636 у власність. Зазначив, що відповідно до норм законодавства при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ЗК України. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України є незаконним.

18.01.2022 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 01.02.2022.

Позивач до суду надав відповідь на відзив, де вказав, що відповідач як орган місцевого самоврядування,зобов"язаний доводити законність відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

01.02.2022 розгляд справи відкладено на 17.02.2022, у зв`язку з неявкою відповідача.

Розгляд справи відкладено на 22.02.2022.

Заслухавши пояснення учасників справи, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зважає на наступне.

Встановлено, що рішенням суду від 06 серпня 2021 року, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення восьмої сесії другого скликання Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.05.2021 року про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с.Корчак Житомирського району Житомирської області. Зобов`язано Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с.Корчак Житомирського району Житомирської області відповідно до заяви від 21.06.2019року з урахуванням висновків суду, наведених в судовому рішенні.

25.10.2021 на шістнадцятій сесії Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області розглянуто питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 та відповідно до витягу з протоколу відповідно до ст.118 та ст.60 Земельного кодексу України та відповідно до ст.64 Регламенту Тетерівської сільської ради ІІ скликання проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 " рішення не прийнято.

Вважаючи рішення відповідача від 25.10.2021 незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За змістом частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Пунктом 6 частини 3 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу;

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства спірної земельної ділянки площею 0,50 га, належать Тетерівській сільській раді.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Положеннями частини п`ятої статті 46 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд клопотання особи повинен здійснюватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, а його результатом є рішення.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 по справі №826/8844/16.

Тетерівська сільська рада не розглянула заяву позивача в порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем у відзиві, рішення за результатами повторно розглянутої заяви ОСОБА_1 прийнято не було.

Отже, відповідач належним чином не вирішив питання за результатом звернення позивача згідно з вимогами ст.ст.122, 186 Земельного кодексу України та закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Тому, необхідно визнати протиправною бездіяльність Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с. Корчак Житомирського району Житомирської області.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року по справі №823/59/17 зазначив, що умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вимога про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки є передчасною, оскільки відповідачем не було прийнято рішення по суті заявленого позивачем клопотання.

Доказів прийняття рішення в порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" за результатами повторного розгляду заяви від 22.02.2021, відповідачем суду надано не було.

Тому, відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про затвердження проекту землеустрою.

Суд вважає, що порушені права необхідно поновити шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Щодо стягнення моральної шкоди.

У відповідності до положень статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 2, 4 вказаної постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що подає відповідний позов.

Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди, посилається на прийняття незаконних рішень щодо отримання позивачем земельної ділянки.

Суд зазначає, що самі по собі незаконні дії відповідача, на які вказує позивач, не можуть слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Стверджуючи, що йому було заподіяно моральну шкоду, позивач не надав суду належних доказів в підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та причинного зв`язку між діями відповідача і заподіяною шкодою. Зокрема, суд зазначає, що такими доказами можуть бути документи, які підтверджують погіршення стану здоров`я та звернення у зв`язку з цим до медичних закладів, тощо.

Посилання на те, що незаконними рішеннями відповідач завдав позивачу моральних страждань не знайшли свого підтвердження жодними належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем не надано суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заявленою моральною шкодою в розмірі 12000,00 грн, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (вул. Шевченка, 25, с.Тетерівка, Житомирський район, Житомирська область,12420, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах с. Корчак Житомирського району Житомирської області.

Зобов`язати Тетерівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа