Справа № 620/17968/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/17968/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача Юзвак Л.Б.,

представника відповідача Серкіна К.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації до Приватного підприємства «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не укладання охоронного договору на об`єкт культурної спадщини Духовне училище та зобов`язати відповідача укласти з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Духовне училище» (охор.№15-Чг), що розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Князя Чорного, 4, на умовах і в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Мотивуючи позов, заявник вказує на факт порушення інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини. Відповідач з моменту набуття права власності на об`єкт культурної спадщини по вул. Князя Чорного, 4 в м. Чернігові - «Духовне училище» й до тепер не виконує свого обов`язку з укладення охоронного договору на вказану пам`ятку архітектури з органом охорони культурної спадщини.

Суд ухвалою від 10.02.2022 відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначив в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, у зв`язку з чим, ухвалою від 23.02.2022 розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, надавши відзив на позов, в якому вказав, що 29.09.2021 на їх адресу було направлено лист про необхідність укладення договору, як зазначає позивач, втім відповідачу не було відомо про наявність такого листа, як і інших. Будь-якими засобами поштового зв`язку відповідач не повідомлявся. Також вказує, що у списку Державного реєстру нерухомих пам`яток України не міститься даних щодо спірної будівлі, відносно якої має бути укладений договір, відтак остання не є об`єктом культурної спадщини.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно інформації Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації від 17.05.2021 №02.1-09/638 вбачається, що на території міста Чернігова здійснюється неналежний захист об`єкта культурної спадщини «Духовне училище» - пам`ятки архітектури місцевого значення за адресою: м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 4.

Вказану пам`ятку архітектури місцевого значення 1908 року забудови взято на облік рішенням виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 19.02.1985 №75, охоронний номер 15-Чг.

За інформацією Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації від 17.05.2021 № 2.1-09/638 та Чернігівської обласної державної адміністрації від 24.06.2021 №01-01-32/5138 охоронний договір на об`єкт культурної спадщини місцевого значення «Духовне училище» по вул. Князя Чорного в м. Чернігові не укладено.

Як вбачається з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, пам`яткою архітектури місцевого значення «Духовне училище» по вул. Князя Чорного, 4 у м. Чернігові з 08.02.2017 володіло на праві приватної власності ТОВ «Комплекс «Мир» (). Товариство охоронний договір не укладало, попри направлення на їх адресу листів управління архітектури та містобудування Чернігівської ОДА від 30.04.2020 та 23.11.2020. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу ТОВ «Комплекс «Мир» 07.05.2021 здійснило продаж пам`ятки архітектури по вул. Князя Чорного, 4 у м. Чернігові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля по АДРЕСА_1 з 22.06.2021 перебуває у користуванні Приватного підприємства «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики»» (). Підставою для державної реєстрації став акт приймання-передачі від 22.06.2021, відповідно до якого власники нежитлової будівлі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали Приватному підприємству «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики»» нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 7717,6 м2 загальною вартістю 96 610 323 грн (а.с.32,38).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «Комплекс «Мир» та Приватного підприємства «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

А отже, незважаючи на юридичну зміну власників будівлі по АДРЕСА_1 , фактично ним володіють одні й ті самі особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачу - ПП «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» надсилався лист щодо необхідності укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації від 29.09.2021 №02.1-09/1224, докази отримання якого останнім в матеріалах справи відсутні (а.с.30-31).

Враховуючи, що відповідач охоронний договір не уклав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.4, 5 ст.54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь регулюються Законом України від 08.06.2000 №1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805-III), з моменту набрання чинності якого, тобто з 12.07.2000, втратив чинність Закон Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1978 р., №30, ст.426; 1984 р., №7, ст.145).

Об`єкт культурної спадщини, відповідно до визначення наведеного у ст.1 Закону №1805-III, - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

При цьому пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) визначається цим Законом як об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Так, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №1805-III передбачено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.17 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», перелік пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Таким чином суд звертає увагу на помилковості міркувань відповідача щодо відсутності у списку Державного реєстру нерухомих пам`яток України даних щодо спірної будівлі, відносно якої має бути укладений договір, відтак остання не є об`єктом культурної спадщини, оскільки спірний об`єкт взято на державний облік, згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів від 19.02.1985 №75 та внесено до реєстру Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с.16-19, 121-123).

За наведеного вище правового регулювання суд констатує висновок про те, що спірна будівля за адресою: м.Чернігів, вул.Князя Чорного, 4 має статус пам`ятки культурної спадщини та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III у відповідному статусі.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону №1805-III, усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору, згідно з імперативом ч.4 ст.23 Закону №1805-III, не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Приписами ч.3 ст.23 Закону №1805-III передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» Кабінет Міністрів України 28.12.2001 постановою №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (надалі - Порядок №1768).

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку №1768, охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Згідно з п.5 Порядку №1768, в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Аналіз вищенаведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Охоронний договір, укладений на підставі ст.23 Закону №1805-III, за висновком сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Отже, відповідач зобов`язаний був укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини, яким у даному випадку є Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації.

При цьому суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Саме такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №826/4605/16.

Слід додати, що згідно з ч.2 ст.14 Закону №1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, як було зазначено вище.

Представник відповідача стверджує, що останній не отримував від органу охорони культурної спадщини письмового повідомлення про щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, у зв`язку з чим не виникло передумов, які зобов`язують власника укласти охоронний договір.

Такі твердження відповідача суд відкидає, як такі, що на увагу не заслуговують, оскільки і дотепер відповідач свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого ст.23 Закону №1805-III, не виконав, незважаючи на обізнаність про розгляд справи в суді. Така поведінка відповідача свідчить лише про відсутність у нього наміру добровільно виконати вимоги закону, що суперечить загальним засадам правової держави, якою відповідно до ст.1 Основного Закону є Україна.

Зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд визнає доведеним факт порушення відповідачем вимог ст.23 Закону №1805-III, а позов - обґрунтованим.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що в силу основних засад адміністративного судочинства та ст.5 КАС України суд позбавлений можливості визнавати протиправною бездіяльність відповідача, який в даних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, враховуючи обставини бездіяльності з боку саме Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації та наявний визначений Конституцією України виключний випадок, який обґрунтовує представництво прокурором інтересів держави у цій справі, суд приходить до переконання про те, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу в частині виконання вимог Основного Закону зі збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення.

За таких обставин позов належить задовольнити частково у спосіб обраний судом.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки судові витрати позивача складаються лише із сум сплаченого судового збору, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації до Приватного підприємства «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне підприємство «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» укласти з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Духовне училище» (охор.№15-Чг), що розташований за адресою: м.Чернігів, вул.Князя Чорного, 4, на умовах і в порядку, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (вул.Князя Чорного, 9, м.Чернігів, 14000, );

Відповідач - Приватне підприємство «Приватний заклад освіти «МудрАнгелики» (вул. Князя Чорного,4, м. Чернігів, 14000, ).

Сторони можуть одержати копію рішення суду в повному обсязі 25.07.2022 після 15:00 год.

Суддя Л.О. Житняк