Справа № 341/1283/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 341/1283/17 пров. № А/857/8356/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта Жидецька С.Р.

представника третьої особи Созоник Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2022 року (ухвалене головуючим суддею Гаполяк Т.В. у м. Галич) у справі № 341/1283/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької міської ради Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Громадська організація спортивний клуб «Максим» про визнання протиправними і скасування рішень органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним і скасувати:

рішення першого засідання четвертої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 137 від 13.10.2016, яким надано дозвіл ГО СК «Максим» на облаштування мототреку для проведення тренувань і змагань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє»;

рішення першого засідання п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 17 від 16.02.2017, яким надано дозвіл ГО СК «Максим» на облаштування стартового майданчика мототреку для проведення тренувань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє» на земельній ділянці площею 0,700 га;

рішення третього засідання п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 49 від 25.05.2017 «Про розгляд звернень жителів м. Галича щодо роботи мототреку м. Галичі в урочищі «Залісєнє»;

рішення першого засідання шостої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 85 від 20.07.2017 «Про внесення змін до рішення третього п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 49 від 25.05.2017 «Про розгляд звернень жителів м. Галича щодо роботи мототреку м. Галичі в урочищі «Залісєнє».

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що оскаржувані рішення не ґрунтуються на законі, оскільки відповідачем не дотримано приписів ст. 118 Земельного кодексу України щодо порядку передачі земельної ділянки, зокрема, в користування.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідачем прийняті на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, його представника та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням першого засідання четвертої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 137 від 13.10.2016 надано дозвіл ГО СК «Максим» на облаштування мототреку для проведення тренувань і змагань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє» (т.1 а.с. 4).

Рішенням першого засідання п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 17 від 16.02.2017 надано дозвіл ГО СК «Максим» на облаштування стартового майданчика мототреку для проведення тренувань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє» на земельній ділянці площею 0,700 га (т. 1 а.с. 5).

19.10.2016 між Галицькою міською радою та ГОСК «Максим» укладено Договір про спільну діяльність по реалізації рішення першого засідання четвертої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 137 від 13.10.2016 «Про облаштування мототреку в м. Галичі» (т. 1 а.с. 66);

Рішенням третього засідання п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 49 від 25.05.2017 «Про розгляд звернень жителів м. Галича щодо роботи мототреку м. Галичі в урочищі «Залісєнє» залишено в силі рішення Галицької міської ради сьомого скликання №137 від 13.10.2016 та № 17 від 16.02.2017. Зобов`язано ГО СК «Максим» вчинити певні дії (утриматись від таких), виконати певні роботи, зокрема, встановити шумозахисний бар`єр (т.1 а.с. 6);

Рішенням першого засідання шостої сесії Галицької міської ради сьомого скликання № 85 від 20.07.2017 «Про внесення змін до рішення третього п`ятої сесії Галицької міської ради сьомого скликання №49 від 25.05.2017 «Про розгляд звернень жителів м. Галича щодо роботи мототреку м. Галичі в урочищі «Залісєнє» дано дозвіл ГО СК «Максим» на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки.

Позивач вважаючи спірні рішення протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи оскаржені рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Як згадувалось вище, що рішенням першого засідання четвертої сесії Галицької міської ради сьомого скликання від 13.10.2016 № 137 «Про облаштування мототреку в м. Галич», ГО СК «Максим» було надано дозвіл на облаштування мототреку для проведення тренувань і змагань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє».

Більше того, даним рішенням міська рада надала дозвіл виключно на облаштування мототреку, проте не прийняла жодного рішення направленого на розпорядження даною земельною ділянкою.

Як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, що враховуючи сприяння міської ради в розвитку мотоциклетного спорту на території міста, 19.10.2016 між Галицькою міською радою Галицького району Івано-Франківської області та ГО СК «Максим» було укладеного Договір про спільну діяльність № 05-02/13, відповідно до умов якого Сторони домовились про напрямки співпраці в розвитку спорту та облаштуванні мотоциклетного треку.

Так, відповідно до п. 2.1.1. Договору про спільну діяльність № 05-02/13, вкладом Галицької міської ради в спільну діяльність є надання ГО СК «Максим» безперешкодного доступу до території, що знаходиться в урочищі «Залісєнє» для облаштування мототреку, однак в договорі не міститься жодного посилання про передачу в оренду чи власність даної земельної ділянки.

16.02.2017 у зв`язку із відмовою орендаря від продовження оренди земельної ділянки, Галицькою міською радою Галицького району Івано-Франківської області було прийнято рішення № 17 «Про облаштування стартового майданчика в урочищі «Залісєнє» для проведення тренувань», відповідно до якого ГО СК «Максим» було надано дозвіл на облаштування стартового майданчику мототреку для проведення тренувань і змагань мотогонщиків в м. Галичі в урочищі «Залісєнє» на земельній ділянці площею 0,7000 га.

Як вбачається із наведено вище, станом на даний час земельна ділянка на якій, в рамках договору про спільну діяльність з Галицькою міською радою, ГО СК «Максим» було облаштовано мототрек знаходиться в комунальній власності та жодним особам у власність чи оренду не передавалась, а тому твердження позивача про самовільне використання (без договору оренди) громадською організацією даної земельної ділянки не відповідає дійсності.

В той же час, відповідно до норм ст. 98 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Статтею 99 Земельного кодексу України визначено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а)право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Згідно ст. 100 Земельного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч. 3 ст. 98 Земельного кодексу України встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Аналогічне правове положення закріплено у ч. 5 ст. 403 Цивільного кодексу України, згідно з якою сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменні обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений (ч. 4 ст. 98 ЗК України).

З підстав наведеного суд зазначає, що визначений законом перелік видів земельних сервітутів не є вичерпним, а відтак, законодавство України надає право на встановлення інших земельних сервітутів, що підтверджується невичерпним характером вказаного вище переліку та практикою Верховного Суду.

Більше того, в Земельному кодексі України відсутнє положення, яке позбавляє орган місцевого самоврядування права на встановлення відповідних сервітутів у договірному порядку на відміну від інших суб`єктів земельних відносин.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15.08.2019 у справі № 215/5355/15-ц.

З врахуванням даного, суд зазначає про те, що договором який укладено між Сторонами не передана земельна ділянка, а передано лише обмежене речове право користування для облаштування мототреку на земельній ділянці, що, в силу наведених норм законодавства, жодним чином не виключає, не обмежує та не припиняє прав територіальної громади м. Галича в особі відповідача на володіння, користування та розпорядження як спірною земельною ділянкою так і створеним на ній ГО СК «Максим» об`єктом.

Відтак, з врахуванням визначеної у Договорі № 05-02/13 від 19.10.2016 мети - облаштування мотоциклетного треку в урочищі «Залісєнє» в м. Галичі та подальше підтримання треку в належному експлуатаційному стані, встановлення сервітуту є найменш обтяжливим для земельної ділянки, яка перебуває у власності територіальної громади м. Галича, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення відповідачем прийняті на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2022 року у справі № 341/1283/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 25 липня 2022 року