Справа № 200/3144/22
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року Справа№200/3144/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу призначити пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 12.01.2022;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу, починаючи з 12 січня 2022 року, пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її перерахунок відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 13 лютого 2017 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка призначена відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.10.2017 у справі №264/3671/17.

12 січня 2022 року ним була подана заява про переведення його з пенсії за віком на пільгових умовах за Список №2, яка призначена відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 27 січня 2022 року за №2259-757/Т-15/8-0500/22 повідомив позивача про відмову в призначенні йому пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивач вже використав своє право на призначення пенсії за віком, яку він отримуєте і по теперішній час. Перехід з пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах, на пенсію за віком у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чинним законодавством не передбачено.

На думку позивача, відповідач вчинив протиправні дії, оскільки йому була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше.

Позивач покликається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 02.04.2019 по справі №495/620/17, від 10.04.2019 по справі №211/1898/17, від 15.05.2019 по справі №504/503/17, від 31 липня 2019 року у справі №720/208/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17 та Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні не визнав повністю, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено три види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. В свою чергу, призначення пенсії за віком може відбуватися на загальних умовах, як це передбачено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або із зниженням пенсійного віку, як у даному випадку, відповідно до статті 114 цього Закону. Оскільки ОСОБА_1 одержував пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», він використав право на призначення одного із видів довічної пенсії. При призначенні пенсії позивачу застосовувалась середня заробітна плата, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Звернення позивача від 12 січня 2022 року розглядалось відповідно до Закону України «Про звернення громадян», та не розглядалося як заява про перехід на інший вид пенсії, так як позивачем порушені вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1.

19 травня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами загального позовного провадження.

19 травня 2022 року від відповідача витребувані докази.

27 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про продовження процесуального строку до закінчення воєнного стану відмовити.

21 червня 2022 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 13.02.2017 як одержувач пенсії за віком, призначеної зі зниженням пенсійного віку за роботу на пільгових умовах за Списком №2, та обчисленої відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02 жовтня 2017 року постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №264/3671/17, яка набрала 24 січня 2018 року законної сили згідно з постановою Донецького апеляційного адміністративного суду, визнано неправомірним та скасовано рішення Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області №24 від 12.05.2017 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії; зобов`язано Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2017 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням до пільгового стажу періоду його роботи з 30.07.1980 по 27.05.1987.

06 квітня 2018 року Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області рішенням №89 на виконання рішення суду призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку за роботу на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії визначений відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За даними форми ОК-5 ОСОБА_2 після призначення пенсії продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування в 2019-2020 роках.

12 січня 2022 року ОСОБА_2 подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27 січня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом за №2259-757/Т-15/08-0500/22 повідомило ОСОБА_2 , що з 13 лютого 2017 року він перебуваєте на обліку, як одержувач пенсії за віком, призначеної із зниженням пенсійного віку за роботу за Списком №2, та обчисленої у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку використане, перехід з пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах, на пенсію за віком у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чинним законодавством не передбачено. Звернення розглядалось відповідно до Закону України «Про звернення громадян», та не буде розглядатись, як заява про перехід на інший вид пенсії, так як порушені усі вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1.

22 лютого 2022 року рішенням №89 ОСОБА_2 здійснений перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із індексацією заробітку.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ (тут і далі - в редакції, чинній на момент виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №264/3671/17) встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права, положеннями якої, зокрема, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV (тут і далі - в редакції, чинній на момент виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області по справі №264/3671/17) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Відповідно до статті 43 Закону №1058-ІV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно з положеннями статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених положень дає змогу дійти висновку, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №348/2271/16-а.

За наслідками судового розгляду встановлено, що 06 квітня 2018 року Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області рішенням №89 на виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2017 року по справі №264/3671/17 призначило позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку за роботу на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону №1058-ІV, а тому суд відхиляє аргументи позивача про те, що пенсія йому призначена за Законом №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше.

Правомірність рішення №89 від 06 квітня 2018 року, яке було прийнято Лівобережним об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2017 року по справі №264/3671/17 не є предметом розгляду даної справи.

Після призначення пенсії позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що перехід з пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком у відповідності до статті 26 цього ж Закону чинним законодавством не передбачений.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 134, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3; ) про

- визнання протиправними дій щодо відмови призначити пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 12.01.2022;

- зобов`язання призначити, починаючи з 12 січня 2022 року, пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити її перерахунок відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки, відмовити повністю.

Повний текст рішення складений 26 липня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко