Справа № 340/3741/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2022 року

м. Київ

справа №340/3741/21

адміністративне провадження № К/990/17276/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Яковенка М.М., Гімона М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_2 ) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

04.07.2022 позивачем на адресу Верховного Суду направлено касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Підставою для відмови в позові суди першої та апеляційної інстанцій визнали ту обставину, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, тоді як це є необхідною умовою для надання податкової пільги, встановленої підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач є власником нежитлових будівель загальною площею 3334,8 м2 (кормоцех; корівник-телятник; корівники, молокопункт; будинок тваринника; пункт штучного запліднення; навіс; ворота, огорожа; ганок; вимощення) за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з основним видом діяльності- «діяльність у сфері права»; податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця про доходи, отримані в 2020 році (за цей податковий звітний період позивачу визначені й податкові зобов`язання із земельного податку згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням) позивач також подав за видом діяльності у сфері права. Доводи позивача у касаційній скарзі стосуються незгоди із висновком судів першої і апеляційної інстанцій щодо встановлення факту, що він не є сільськогосподарським товаровиробником.

Однак, відповідно до частини другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України в ряді постанов, зокрема, від 10.04.2020 (справа №823/1751/17), від 24.04.2020 (справа №540/2206/19), від 12.10.2021 (справа №580/322/20).

Згідно з цим висновком правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у вигляді звільнення від сплати відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є сукупність умов: 1) призначення будівлі для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником.

Застосування норми підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України в оскаржуваних позивачем судових рішеннях відповідає висновкам Верховного Суду, підстав для відступу від цього висновку Верховного Суду колегія суддів не вбачає.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №340/3741/21 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у касаційній скарзі наводить довід, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судом апеляційної інстанції в постанові не наведено жодного висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, а постанови Верховного Суду, на які він послався в апеляційній скарзі та у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, безпідставно залишені апеляційним судом поза увагою.

Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Позивачем у касаційній скарзі не наведено належних обґрунтувань щодо наявності виключних обставин згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі також у випадку, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 6 частини першої статті 333 КАС).

Керуючись статтями 248, 328, пунктами 1, 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Яковенко М.М. Гімон