Справа № 420/18587/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень до предмета позовних вимог (від 17.05.2022 р. вхід.№ЕП13384/22), просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос від 19.06.2018 р. про позбавлення 19.06.2018 року ОСОБА_1 , вiйськового звання "капітан" та присвоєння військового звання "солдат"; визнати протиправними дiї ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення 19.06.2018 року, ОСОБА_1 Вiйськового звання "капітан", зняття з військового обліку у званні "капітан" та взяття (постановка) на військовий облік у військовому званнi "солдат"; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) вiдновити, ОСОБА_1 , Вiйськове звання "капiтан", присвоєне Наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України № 300 вiд 23.06.2012 року, з наданням вiдповiдного військового квитка чи іншого документу який його заміняє.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2018 році позбавив ОСОБА_1 , військового звання «капітан», отримане ним у 2012 році, на виконання вироку Яворівського районного суду Львiвської областi вiд 26.07.2013 року по справі №1-177/2011 про позбавлення вiйськового звання «старший лейтенант». Проте, позивач вважає вказані дії відповідача незаконними,оскільки………….., що відповідно має слугувати підставою для відновлення позбавленого вiйськового звання «капітан».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/18587/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 08.11.2021р. зазначений адміністративний позов залишено без руху, та акцентовано, серед іншого, що позивач пропустив встановлений приписами КАС України, шестимісячний строк для звернення до суду з даним позовом, водночас, до матеріалів позовної заяви не додано ані заяви про поновлення такого строку, ані відповідних належних, достатніх, та допустимих доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання протиправним та скасування наказу від 19.06.2018 р., - залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2022 р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 р. - скасовано, справу скеровано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

01.04.2022 року вказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 р. прийнято до свого провадження справу №420/18587/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Подільської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 21.04.2022 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 р. продовжено позивачеві - ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків.

10.05.2022р. до суду від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, та просить відмовити в їх задоволенні, наголошуючи, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2014 року по сп. №522/4333/14-к подання начальника Приморського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області задоволено та звільнено ОСОБА_1 від покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України. Крім того, ухвалено ОСОБА_1 вважати засудженим за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст.191, ч. 2 ст. 368 КК України з призначеним покаранням, у тому числі із позбавленням відповідно до вимог ст. 54 КК України військового звання «старший лейтенант» (копія ухвали знаходиться в матеріалах справи). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2015 року по сп. №522/15639/15-к, за поданням начальника Приморського МВ КВІ УДП СУ в Одеській області засудженого ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання 3 випробуванням після іспитового строку. Судом встановлено, що ОСОБА_1 був засуджений 26 липня 2013 року вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 424, ч.2 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, та звiльнений від відбуття основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробування строком на 2 роки. Таким чином, вiдповiдно до даної ухвали ОСОБА_1 не звiльнено від покарання у вигляді позбавлення військового звання - «старший лейтенант».

Ухвалою суду від 18.05.2022 р. продовжено розгляд справи №420/18587/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання протиправними дій, наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 р. витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчену копію Наказу військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос від 19.06.2018 року. Зупинено провадження по справі № 420/18587/21, - до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2022р. поновлено провадження у справі №420/18587/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання протиправними дій, визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, а саме Вироку Яворівського районного суду Львівської області від 26.07.2013р. по справі № 1-117/2011, який набрав законної сили 13.08.2013року, 28 жовтня 2009 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №534 ОСОБА_1 призначений на посаду командира роти військової частини НОМЕР_5, яку обіймав по 24 грудня 2010 року у військовому званні старшого лейтенанта. (а.с. 14).

Наказом командувача сухопутних військ ЗС України №300 від 23.06.2012 року ОСОБА_1 присвоєно чергове військове звання «капітан» (а.с. 9).

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 (24 окрема механiзована бригада 13 АК СВ ЗС України) №160 від 29.06.2012 року, ОСОБА_1 , виключено із списків особового складу частини, на підставі Наказу командувача сухопутних військ ЗС України №173 вiд 24.04.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , звiльнено iз військової служби у запас за пунктом «а» частини 6 (у зв`язку із закінченням контракту) вiдповiдно до ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232 XII вiд 25.03.1992 року. (а.с. 10)

Після звільнення із лав Збройних сил України ОСОБА_1 , 02.07.2012 року взято на військовий облік, за місцем подальшого поживання, у Іванівському районному військовому комісаріаті Одеської області, правонаступником якого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час на військовий облік, Іванівським РВК ОСОБА_1 був виданий 07.12.2012 року військовий квиток серії НОМЕР_1 записом військового звання «капітан» та строком проходження служби від 13.07.2003 року по 29.06.2012 року. (а.с. 11-13).

Вироком Яворівського районного суду Львiвської областi вiд 26.07.2013 року по справі №1-177/2011, який набрав законної сили 13.08.2013року, ОСОБА_1 визнано винним в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адмiнiстративно-господарських функцій на строк 2 (два) роки. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 368 КК України призначивши покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адмiнiстративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна, з позбавленням, відповідно до вимог ст. 54 КК України, військового звання "старший лейтенант". ОСОБА_1 визнано винним в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України, призначивши покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі. Застосовано до ОСОБА_1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна, з позбавленням, відповідно до вимог ст. 54 КК України, військового звання "старший лейтенант". На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено вiд відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього вiдповiдно до ст. 76 КК України: обов`язку під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції. (а.с. 14-51).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2014р. по Сп.№522/4333/14-к задоволено подання начальника Приморського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області. Вирок Яворівського районного суду Львiвської областi вiд 26.07.2013 р., яким ОСОБА_1 засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 424 КК України, приведено у відповідність у зв`язку із Законом України вiд 21.02.2014 р. № 746-У11 "Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до нацiонального законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції".

Звільнено засудженого ОСОБА_1 від покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України. Ухвалено ОСОБА_1 вважати засудженим за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 368 КК України з призначеним покаранням:

- за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адмiнiстративно господарських функцій на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 368 КК України у виглядi 5 (п`яти) рокiв позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адмiнiстративно господарських функцій на строк 3 (три) роки, з конфіскацією майна, з позбавленням, вiдповiдно до вимог ст. 54 КК України, військового звання - старший лейтенант.

Вiдповiдно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ухвалено вважати остаточно призначеним покаранням засудженому ОСОБА_1 у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) рокiв, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна, з позбавленням, вiдповiдно до вимог ст. 54 КК України, військового звання - старший лейтенант.

На підставі ст. 75 КК України вважати засудженого ОСОБА_1 звiльненим від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки. (а.с. 52-54).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вiд 28.08.2015 р. по Сп.№522/15639/15-к, подання начальника КВІ Приморського Мв УДПтС України в Одеській області задоволено, засудженого ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку. (а.с. 55-56).

12.08.2016 року ОСОБА_1 знятий з обліку Приморського районного сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мiнiстерства юстиції України. (а.с.57).

З 29.08.2018 р. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що за відповідною підвідомчістю/юрисдикцією відноситься до Приморського районного військкомату міста Одеси, правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3.

16.05.2019 р. ІНФОРМАЦІЯ_2, замість військового квитка ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серiя IB №000 204, в якому зазначено вiйськове звання «солдат».

На відповідне звернення до відповідача, заявником отримано лист, в якому вказано, що ОСОБА_1 позбавлено офіцерського звання, та присвоєно звання «солдат» наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос вiд 19.06.2018 року.

Вважаючи вказаний наказ та дії ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовної зяавою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання протиправним та скасування наказу від 19.06.2018 р., визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають задоволенню частково, з урахуванням наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 6 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 1, ч. 3 ст. 3 КАС України).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у справі письмових доказів, ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2019 році позбавив ОСОБА_1 військового звання «Капітан», отримане ним у 2012 році, на виконання вироку Яворівського районного суду Львівської області від 26.07.2013 року по справі №1-177/2011 про позбавлення військового звання «старший лейтенант». Вказаний вирок набрав законної сили 13.08.2013р. (а.с. 51).

Вирок суду підлягає обов`язковому виконанню лише після набрання ним законної сили.

Статтею 532 КПК України зазначено, що вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Строк подання апеляційної скарги на вирок суду складає 30 (тридцять) днів з дня проголошення вироку (частина друга статті 395 КПК України).

Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України (стаття 533 КПК України).

Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено КПК України, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.(стаття 535 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 та ст. 54 КК України покарання у вигляді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу є додатковим покаранням і призначається тільки тим особам, які мають ці звання, ранги, чини або кваліфікаційний клас у разі вчинення ними тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу призначається судом.

Порядок виконання покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу відповідно ст. 29 Кримінально-виконавчого кодексу України.

1. Суд, який постановив вирок про позбавлення засудженого військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, після набрання ним законної сили направляє копію вироку органові чи посадовій особі, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас.

2. Після одержання копії вироку, яким засудженого позбавлено військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, орган чи посадова особа, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, вносить до відповідних документів запис про позбавлення засудженого цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу і вживає заходів до позбавлення його всіх прав і пільг, пов`язаних з цим званням, рангом, чином або кваліфікаційним класом.

3. Стосовно військовозобов`язаного чи резервіста копія вироку надсилається до ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем перебування на військовому обліку, а стосовно військовозобов`язаного чи резервіста Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України - до відповідного органу (підрозділу) Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України відповідно.

4. Орган або посадова особа протягом місяця з дня одержання копії вироку сповіщає суд, який постановив вирок, про його виконання.

Судом встановлено, що Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 26.07.2013 року по справі №1-177/2011, ОСОБА_1 , у тому числі, позбавлено військового звання «старший лейтенант». Вирок набрав законної сили 13.08.2013р. (а.с. 51).

Судом з`ясовано, що вказаним вироком, покарання у вигляді позбавлення військового звання «старший лейтенант» застосовано як додаткове до основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років за ч.2 статті 368 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти рокiв за тяжкий злочин;

Вiдповiдно до ч.2 ст.80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Як встановлено судом, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2014р. по Сп.№522/4333/14-к, ухвалено, зокрема, ОСОБА_1 вважати засудженим за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 368 КК України з призначеним покаранням: за ч. 2 ст. 368 КК України у виглядi 5 (п`яти) рокiв позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням органiзацiйно-розпорядчих та адмiнiстративно господарських функцій на строк 3 (три) роки, з конфіскацією майна, з позбавленням, вiдповiдно до вимог ст. 54 КК України, військового звання - старший лейтенант.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вiд 28.08.2015 р. по Сп.№522/15639/15-к, засудженого ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання з випробуванням після іспитового строку

12.08.2016 року ОСОБА_1 знятий з обліку Приморського районного сектору пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мiнiстерства юстиції України.

Зокрема, як з`ясовано судом, та вбачається з оскаржуваного Наказу №11-ос вiд 19.06.2018 року, в якості підстави для його винесення міститься посилання відповідача на абзац 6 пункт 77 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (в редакції від 05.05.2017р., котра була діючою на час прийняття спірного Наказу).

Відповідно до вказаного припису Положення військовослужбовці можуть бути позбавлені військового звання у зв`язку із засудженням за вчинення злочину, а також у порядку дисциплінарного стягнення.

Про позбавлення військовослужбовців військового звання у порядку дисциплінарного стягнення посадові особи, яким надано таке право Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, видають відповідний наказ.

Військовослужбовці, позбавлені військового звання:

за вироком суду - виключаються зі списків особового складу військових частин після набрання вироком суду законної сили з дня, зазначеного у вироку суду про початок строку відбування покарання;

у порядку дисциплінарного стягнення - виключаються зі списків особового складу (крім військовослужбовців строкової військової служби) з дня підписання відповідного наказу, а якщо законодавством установлено строки здавання посади, - з дати затвердження акта про здавання і прийняття посади. Початком здавання посади є день, що настає за днем підписання наказу про позбавлення військового звання.

Військові комісари одночасно з прийняттям зазначених осіб на військовий облік присвоюють їм військове звання солдата (матроса) запасу.

З тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 взято на військовий облік 19.06.2018 р.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос вiд 19.06.2018 року відповідно до абз. 6 п. 77 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (в редакції від 05.05.2017р. яка діяла на час прийняття оскаржуваного наказу) позивачу присвоєно звання «солдата» як такому що за вироком суду втратив військове звання «старший лейтенант».

Суд звертає увагу, що відповідно ч. 2 ст. 29 Кримінально-виконавчого кодексу України, після одержання копії вироку, яким засудженого позбавлено військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, орган чи посадова особа, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, вносить до відповідних документів запис про позбавлення засудженого цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу і вживає заходів до позбавлення його всіх прав і пільг, пов`язаних з цим званням, рангом, чином або кваліфікаційним класом.

В свою чергу ч. 4 ст. 29 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що орган або посадова особа протягом місяця з дня одержання копії вироку сповіщає суд, який постановив вирок, про його виконання.

Таким чином, з наведеного вбачається, що протягом місяця з дня одержання копії вироку орган чи посадова особа, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, має внести до відповідних документів запис про позбавлення засудженого цього звання.

Між тим, судом з`ясовано, що відповідний наказ про позбавлення ОСОБА_1 військового звання «старший лейтенант» чи «капітан» прийнятий не був.

Відтак, зважаючи на викладене, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 спірний Наказ №11-ос вiд 19.06.2018 року прийнято з порушенням вище окреслених законодавчих приписів, якими регламентовано порядок та строки позбавлення військового звання на виконання вироку суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано суду жодного належного, допустимого доказу на підтвердження неможливості виконання вироку Яворівського районного суду Львівської області від 26.07.2013 року по справі №1-177/2011 про позбавлення позивача військового звання «старший лейтенант» у встановлені ст. 29 Кримінально-виконавчого кодексом України, строки.

Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Проте, відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано суду будь- яких доказів на підтвердження звернення до Яворівського районного суду Львівської області з відповідним клопотанням, щодо позбавлення позивача отриманого ним в межах розгляду справи №1-177/2011 звання - «капітан».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос від 19.06.2018 р. про присвоєння ОСОБА_1 , військового звання "солдат".

При цьому, не є обґрунтованими, та відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дiй ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позбавлення 19.06.2018 року ОСОБА_1 Вiйськового звання "капітан", зняття з військового обліку у званні "капітан" та взяття (постановка) на військовий облік у військовому званнi "солдат", адже порушення прав позивача, щодо яких наголошено у позовній заяві, вочевидь полягає не у протиправності означених дій відповідача, а, зокрема, у винесенні спірного Наказу №11-ос вiд 19.06.2018 року, яким позивачеві присвоєно військове звання «солдат», правову оцінку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для винесення котрого, власне надано судом в межах розгляду даної справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Більше того, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

Згідно з п.41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд акцентує увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Як встановлено ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваного Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос вiд 19.06.2018 року, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є саме зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 вiдновити ОСОБА_1 , вiйськове звання "капiтан", присвоєне Наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України № 300 вiд 23.06.2012 року, з наданням вiдповiдного військового квитка, позаяк саме такий спосіб захисту порушеного права свідчитиме про дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Вищевикладене спростовує твердження відповідачів, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 №11-ос від 19.06.2018 р. про присвоєння військового звання "солдат".

3. Зобов"язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 вiдновити ОСОБА_1 , вiйськове звання "капiтан", присвоєне Наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України № 300 вiд 23.06.2012 року, з наданням вiдповiдного військового квитка.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3, код за ЄДРПОУ НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 (дев"ятсот вісім)грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити частк

27.07.2022р.