Справа № 200/1781/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року Справа№200/1781/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Ракова Артема Валентиновича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати позивачу страхових виплат з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій виплатити позивачу заборгованість по страховим виплатам за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є отримувачем страхових виплат як особа, яка постраждала внаслідок трудового каліцтва, має статус внутрішньо переміщеної особи.

З жовтня 2014 року позивач перебував на обліку в Бердянському міському відділені управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, де отримував стразові виплати до листопада 2016 року.

У жовтні 2021 року позивач у зв`язку зі зміною місця мешкання звернувся за продовженням страхових виплат до Дружківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де з жовтня 2021 року позивач отримує страхові виплати, однак до теперішнього часу заборгованість по страховим виплатам за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року відповідачем позивачу не виплачена.

На адвокатський запит до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області позивачу не було повідомлено, на якій підставі йому не виплачена заборгованість за вказаний період та не надано запитуваних відомостей про нараховані та не виплачені страхові суми.

Позивач вважає бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не виплати йому страхових сум за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року такою, що порушує його права (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 3 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій надати суду засвідчені копії матеріалів з особової справи позивача щодо спірних правовідносин (призначення страхових виплат, заяви, протоколи, довідки, листування, рішення, що стосуються виплати та припинення виплати страхових сум), всі інші докази, які стали підставою припинення з 1 грудня 2016 року виплат страхових сум позивачу, а також довідку про фактично нараховані та виплачені позивачу страхові суми за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 6 червня 2022 року повторно зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій надати суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та зазначені в ухвалі суду від 3 лютого 2022 року документи (а.с. 26).

У відзиві на позов, якій надійшов до суду 15 червня 2022 року, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області зазначило, що згідно статистичних даних інформаційно-аналітичної системи Фонду позивач перебував на постійному обліку у відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Жданівка Донецької області. З червня 2014 року м. Жданівка знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження згідно Переліку населених пунктів, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р.

Згідно з інформацією бази даних ПЗ «Реєстр потерпілих» ОСОБА_1 з жовтня 2014 позивач отримував страхові виплати як внутрішньо переміщена особа у Бердянському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області.

З листопада 2016 року страхові виплати позивачу припинені на підставі закінчення терміну дії довідки згідно п. 2 розділу ІІІ Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальному допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, який діяв до 27 грудня 2018 року.

Зауважено, що з листопада 2016 року по жовтень 2021 року позивач особисто до органів Фонду для продовження страхових виплат не звертався.

З жовтня 2021 року по теперішній час позивач перебуває на обліку у Дружківському міському відділені Фонду та своєчасно і в повному обсязі отримує страхові виплати (а.с. 31-34, 44-46).

Ухвалою суду від 24 червня 2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (а.с. 55).

У відзиві на позов, якій надійшов до суду 13 липня 2022 року, другий відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи звої заперечення наступним.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та його робочих органів, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його робочих органів.

Позивач до початку проведення антитерористичної операції перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Жданівка Донецької області. У період з жовтня 2014 року по листопад 2016 року отримував страхові виплати у відділенні ВД ФСНВ у м. Бердянську Запорізької області, яке здійснювало продовження страхових виплат ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі на підставі даних з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 5 листопада 2014 року призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується відповідною довідкою.

Пунктом 2 розділу III Порядку надання страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, який діяв у період перебування позивача на обліку в у відділенні ВД ФСНВ у м. Бердянську Запорізької області, передбачено, що у разі звернення особи, яка тимчасово переміщена, з документами робочий орган виконавчої дирекції Фонду приймає рішення про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати на строк дії довідки про взяття на облік […].

З часу закінчення строку дії довідки ВПО у відділенні ВД ФСНВ у м. Бердянську Запорізької області були відсутні підстави для продовження страхових виплат позивачеві.

Також зазначено, що згідно п. 1.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженому постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11, справа про страхові виплати потерпілого формується за бажанням потерпілого в управліннях (відділеннях) Фонду за місцем знаходженням страхувальника або за місцем його проживання.

Отже, обов`язок по відновленню нарахування та виплати щомісячних грошових сум за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року (у випадку прийняття такого рішення) покладається на робочий орган Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання позивача.

Також наголошено, що позивач звернувся до суду із даним позовом із пропуском строку для такого звернення, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо не надання витребуваних судом документів зі справи позивача щодо періоду перебування позивача на обліку в Бердянському відділенні Управління, у відзиві зазначено, що відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 травня 2022 року, який затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, м. Бердянськ Запорізької області є таким, що перебуває в тимчасовій окупації. Наказом Управління від 10 березня 2022 року № 31-к з 10 березня 2022 року відділенням Управління, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, зокрема, Бердянському відділенню, оголошено простій. Згідно із відомостями, що розміщено на офіційному Веб-порталі «Укрпошта», поштові відділення у м. Бердянську не працюють, не приймають та не видають поштові відправлення. З огляду на викладене, відсутня можливість отримати від Бердянського відділення Управління документи щодо отримання ОСОБА_1 страхових виплат, періоду проведення таких виплат та/або їх припинення виплат.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі (а.с. 59-64).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_2 ; має інвалідність ІІІ групи у зв`язку із профзахворюванням, має право на отримання страхових виплат та є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 12-15).

Перший відповідач, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ; місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5), є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 44, 75).

Другий відповідач, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області , місцезнаходження: 69000, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень (а.с. 65-67, 70-73).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в органах Фонду соціального страхування (зв.бік а.с. 44, а.с. 60).

Згідно довідки МСЕК серія ДОН-02 № 062444 від 14 квітня 2003 року позивачеві встановлена стійка втрата професійної працездатності 50% та 3 група інвалідності, безстроково (а.с. 15).

Відповідно до пояснень відповідачів у період з жовтня 2014 року по листопад 2016 року позивач перебував на обліку як внутрішньо перемішена особа у Бердянському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (зв.бік а.с. 44, а.с. 60).

Згідно пояснень відповідачів у зв`язку із закінченням терміну дії довідки про надання позивачу статусу внутрішньо переміщеної особи, Бердянським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області виплату страхових сум позивачеві з грудня 2016 року було припинено (зв.бік а.с. 44, а.с. 60).

Судом встановлено, що у період з грудня 2016 року по вересень 2021 року позивач до структурних підрозділів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України із заявою про поновлення виплат не звертався.

Згідно довідки від 13 жовтня 2021 року № 1423- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання позивача: Донецька область, м. Дружківка (а.с. 14).

У жовтні 2021 року позивач із врахуванням зазначеної довідки був взятий на облік у Дружківському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, де йому було поновлено виплату страхових сум починаючи з жовтня 2021 року, а також сплачено заборгованість за період червня по вересень 2014 року та здійснено перерахунок страхових виплати з 1 березня 2014 року (а.с. 9, зв.бік а.с. 44, а.с. 60-61).

17 січня 2022 року (вих. № 3) представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо надання інформації про причини припинення виплати позивачу страхових сум, причини не виплати позивачеві виниклої заборгованості, також просив надати відомості про нараховані та виплачені ОСОБА_1 страхових сум за період з 1 червня 2014 року по теперішній час (а.с. 8).

Листом від 20 січня 2020 року (вих. № 01-04/15-105) у відповідь на адвокатський запит представника позивача перший відповідач повідомив, що до червня 2014 року позивач перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Жданівка Донецької області, з жовтня 2014 року по листопад 2016 року в Бердянському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. У жовтні 2021 року позивач як внутрішньо переміщена особа звернувся із заявою про продовження страхових виплат до Дружківського міського відділення управління. Щомісячні страхові виплати відновлено з 1 жовтня 2021 року та здійснюються по теперішній час (а.с. 9-10).

В матеріалах справи наявні довідки від 25 січня 2022 року № 23.05-22/94 та від 17 лютого 2022 року № 23.05-24/235 щодо нарахованих та виплачених позивачеві страхових виплат за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року (а.с. 11, 42), у відзиві на позов другий відповідач наводить таблицю нарахованих та виплачених позивачеві страхових виплат за період з жовтня 2014 року по листопада 2016 року (а.с. 61), а також у справі наявні відомості з програмного забезпечення «Реєстр потерпілих», згідно яких позивачу з грудня 2016 року по вересень 2021 року щомісячні страхові виплати не нараховувались та не сплачувались (а.с. 41, 47-48).

Вважаючи, що не виплата йому заборгованості зі страхових сум за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року порушує його права, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до норм частин 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведеної норми вбачається, що зазначена норма є загальною нормою, яка врегульовує строки звернення до адміністративного суду за захистом порушених або оспорюваних прав.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо соціального забезпечення та строки перерахунку соціальних виплат є Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-ХІV, Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 36 цього Закону страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону № 1105-ХІV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Таким чином, право позивача щодо виплати йому раніше призначеної соціальної виплати є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Відповідно, позивачем не було пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV, Закон України "Про загальнообов`язкове соціальне страхування").

Розділом V Закону № 1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Статтею 36 Закону № 1105-XIVвизначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат - протягом строку, на який визначено потребу в них (ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV).

Згідно п. 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб") внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. […]. Особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону №1105-ХІVбезпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Суд зазначає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд звертає увагу, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти його права на отримання страхових виплат. Отримання позивачем страхових виплат не може фактично ставитись в залежність від місця проживання особи, прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати заборгованості.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи прицьому обсяг конституційних прав та свобод особи.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пічкур проти України" виплата соціальних платежів сама по собі не може ставити осіб, які проживають у різних країнах, у відносно схоже становище, оскільки будь-яка система соціального забезпечення, включаючи пенсійне забезпечення, у першу чергу створена для забезпечення певних мінімальних стандартів рівня життя осіб, що проживають у відповідній країні, та обслуговування їхніх потреб. Більше того, важко зробити якесь правильне порівняння між пенсіонерами, що проживають у відповідній країні, та тими, які проживають в іншому місці, через низку економічних та соціальних відмінностей, що застосовуються залежно від країни.

Практикою Суду встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За приписами ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як встановлено судом, з 1 грудня 2016 року позивачу припинено виплату щомісячної страхової суми у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIVстрахові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Як вбачається з довідки медико-соціальної експертної комісії МСЕК серія ДОН-02 № 062444 від 14 квітня 2003 року позивачеві встановлена стійка втрата працездатності безстроково (а.с. 15).

Отже, страхові виплати, призначені позивачу у зв`язку із втратою працездатності внаслідок профзахворювання, мали сплачуватись останньому безстроково.

Беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи, а також практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що припинення виплати позивачу щомісячної страхової виплати з 1 грудня 2016 року - є протиправним.

Згідно з ч.ч. 4 та 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку […].

Враховуючи висновок суду щодо протиправності припинення виплати позивачу щомісячної страхової суми з 1 грудня 2016 року, беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 47 Закону № 1105-XIV, страхові виплати за період з 1 січня 2016 року по 30 вересня 1021 року підлягають нарахуванню позивачеві та виплаті.

Як вже зазначалось судом, пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 365 8 червня 2016 року було затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365), до якого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 були внесені зміни.

Серед іншого пункт 15 зазначеного Порядку викладений в такій редакції:

"15. Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.".

Вказані зміни набули чинності 12 травня 2018 року.

Таким чином, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період (заборгованість за минулі періоди), обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати.

В межах спірних правовідносин робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, якій здійснює соціальні виплати (страхові виплати) позивачу, є Дружківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплат за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто, який відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

І у постанові Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (абз. 1 п. 1), і у постанові Кабінету Міністрів України № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (п. 15) зазначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати […].

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року № 640/18720/18, яке набуло чинності 12 липня 2019 року, визнано протиправними та не чинними підпункт 2 п. 1, підпункт 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365», але лише в частині, що стосується сум невиплачених пенсій.

Отже, саме в органі, що здійснює соціальні (страхові) виплати має обліковуватись заборгованість громадян із соціальних (страхових) виплат Фонду за минулі періоди.

Як наслідок, позивач має право на отримання заборгованості зі страхових виплат за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 31 січня 2022 року, позивач при зверненні до суду із даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 ст. 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги що предметом спору в межах цієї справи бездіяльність першого відповідача щодо не виплати позивачу після взяття його на облік у 2021 році заборгованості зі страхових сум за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року, яка за висновком суду визнана протиправною, суд вважає за необхідне покласти судові витрати позивача на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-4, 12, 72-78, 90, 94, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_2 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 69000, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових сум за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період з 1 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи буд. 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна