Справа № 440/17205/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 р. Справа № 440/17205/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 23.12.21 по справі № 440/17205/21

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі також відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1, яким визначено митну вартість придбаного позивачем у Литві автомобіля Scoda Roomster на рівні 1850 Євро, тоді як у митній декларації той указав 1300 Євро.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом та доказами поважності причин його пропуску.

У встановлений судом строк позивач надіслав до суду клопотання від 21 грудня 2021 року про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що він мав законні сподівання добросовісної поведінки та законності дій Дніпровської митниці під час митного оформлення належного йому автомобіля. При цьому, позивач не мав можливості раніше дізнатися про внесення до спірного рішення неправдивих відомостей, оскільки він був обмежений у можливості на час отримання цього рішення з`ясувати дійсні обставини його прийняття, так як він не має вільного доступу до цінової бази даних митних оформлень, яка створена митницями і є у володінні митних органів. І лише після отримання інформації на його запити від інших митниць позивач дійшов висновку (дізнався) про порушення своїх прав та інтересів, оскільки заявлена декларантом 02.09.2020 за ціною договору купівлі-продажу ввезеного ним у липні 2020 автомобіля Scoda Roomster становить 1300 Євро, що є більшою ніж визнана митними органами митна вартість ідентичних автомобілів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення повернуто заявнику у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу передати на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з огляду на вчинення позивачем активних дій для з`ясування дійсних обставин прийняття спірного рішення протягом значного проміжку часу з моменту його прийняття відповідачем.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З позовної заяви слідує, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1.

Оскільки позивач у цій справі оскаржує рішення, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк на його оскарження визначається згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців.

Оскаржуване у межах цієї справи рішення митного органу прийняте 02.09.2020 та, як зазначає позивач у позовній заяві, отримане ним 02.09.2020.

З адміністративним позовом у цій справі позивач звернувся до суду лише 09.12.2021.

Таким чином, позивач пропустив встановлений абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк звернення до суду.

Аналізуючи твердження позивача про те, що незважаючи на факт отримання ним оскаржуваного рішення 02.09.2020, за зовнішніми ознаками він не міг установити факту внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, якими це рішення обґрунтовано, а також твердження позивача про те, що він достеменно дізнався про порушення цим рішенням своїх законних прав та інтересів лише 22.07.2021 за фактом отримання листа Хмельницької митниці №7.26-1/27/10/354, суд першої інстанції не прийняв в якості поважних такі доводи ОСОБА_1 , визнавши такі пояснення необґрунтованими суб`єктивними судженнями.

З урахуванням повідомленого позивачем факту стосовно дати отримання ним спірного рішення - 02.09.2020, а також достовірного факту звернення до суду з позовом лише 10.12.2021, суд першої інстанції визнав помилковим суб`єктивне переконання заявника щодо дотримання ним шестимісячного строку звернення до суду з позовом, оскільки дійшов висновку, що це судження не відповідає фактичним обставинам.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано до суду доказів поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, то наявні правові підстави, встановлені частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, для повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів відзначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказані висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 813/3756/17.

За правилами частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Матеріалами справи встановлено, що позивач оскаржує рішення відповідача про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1, отриманого ним 02.09.2020.

При цьому, позивач уважає, що на час отримання спірного рішення був обмежений у можливості з`ясувати дійсні обставини його прийняття та вчиняв активні дії щодо їх з`ясування.

Так, намагаючись з`ясувати дійсні обставини прийняття спірного рішення, позивач звертався до митних органів за отриманням необхідної інформації, але митні органи на його запити не відповідали. Копії запитів до Галицької, Закарпатської, Буковинської, Подільської, Слобожанської, Поліської митниць надано позивачем як письмові докази до заяви про поновлення строку звернення до суду на підтвердження обставин поважності причин його пропуску.

Не отримавши жодних відповідей на свої звернення, сформульовані відповідно до Закону України "Про звернення громадян", позивач звернувся до митних органів за отриманням необхідної інформації у формі запиту на доступ до публічної інформації відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

На ці звернення позивач отримав відповіді з відмовою у наданні інформації, що підтверджується листами Івано-Франківської митниці Держмитслужби за №7.21-1/17/11/186; Закарпатської митниці Держмитслужби за №7.7-08-1/7.7-28-09/29/22М/ЗПІ/632; Хмельницької митниці Держмитслужби за №7.26-1/27/10/386; Житомирської митниці Держмитслужби за №7.19-1/28-01/10/456; Тернопільської митниці Держмитслужби за №7.21-1/7.25-28-01-02/10/290, наданими позивачем до матеріалів справи.

Також, з метою отримання необхідної інформації позивач звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовами щодо зобов`язання митних органів надати інформацію на його запити, зокрема, до Житомирської митниці Держмитслужби (справа № 440/8542/21) та Тернопільської митниці Держмитслужби (справа № 440/8601/21).

За твердженням позивача на даний час рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справах № 440/8542/21 та № 440/8601/21 митними органами не виконується.

За висновками суду першої інстанції, наведеними в оскаржуваному судовому рішенні, саме з 02.09.2020 - дати отримання позивачем спірного рішення той повинен був дізнатися про порушення свого права, оскільки протиправність будь-якого рішення - це об`єктивна річ, яка існує незалежно від усвідомлення цієї протиправності особою.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на те, що позивач не міг дізнатися про порушення своїх прав виключно у момент отримання спірного рішення.

Як убачається зі змісту рішення відповідача про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1, ним визначено митну вартість придбаного позивачем у Литві автомобіля Scoda Roomster на рівні 1850 Євро, тоді як у митній декларації позивач указав 1300 Євро.

Проте, сам факт коригування митної вартості ввезеного товару у бік збільшення не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Для отримання відомостей, які б вказували на порушення прав та інтересів позивача та стали обґрунтованою підставою звернення до суду з позовом, позивач вчиняв активні дії, перелік яких навів у клопотанні про поновлення пропуску строку звернення до суду та визнання поважними причин його пропуску, та надав відповідні письмові докази.

З урахуванням необхідності звернення до Полтавського окружного адміністративного суду у процесі отримання відповідної інформації такі дії позивача тривали протягом значного проміжку часу.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином предмету та підстав позову у цій справі та не встановив з достовірністю те, що про протиправність дій відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1 позивач дізнався саме з 02.09.2020 - дати отримання позивачем спірного рішення.

Разом з тим, за результатом отримання відомостей у липні 2021 року, зокрема листів Хмельницької митниці від 22.07.2021 за №7.26-1/27/10/354 (додаток 15 до позову); Рівненської митниці від 23.07.2021 за №7.13-1/27/10-41/786 (додаток 12 до позову); Львівської митниці від 26.07.2021 за №7.4-1-28-09/ЗПІ/10/241 (додаток 14 до позову); Київської митниці від 27.07.2021 за № 7.8-1/28.5/10/1926 (додаток 13 до позову), позивач і дізнався (дійшов висновку) про порушення своїх прав.

Отже, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків, що отримання позивачем спірного рішення 02.09.2020 свідчить про те, що йому було відомо, що таке прийняте протиправно та не надав правової оцінки діям позивача щодо отримання інформації з метою з`ясування правомірності дій відповідача з прийняття останнім рішення про коригування митної вартості від 02.09.2020 за №UA110320/2020/000070/1.

За викладених обставин, колегія суддів уважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення адміністративного позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.

Згідно із статтею 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі № 440/17205/21 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк