Справа № 208/1056/22
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/1056/22
№ провадження 2-а/208/68/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Івченко Т.П.,

при секретарі Задьори В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Кам`янське Дніпропетровської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті «про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі», -

встановив:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами адміністративного позову до Державної служби України з безпеки на транспорті «про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності», в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00008850 від 25.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП і застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.;

- провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

- вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме: стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, , адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00008850, якою позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та притягнуто до відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн., яку він отримав засобами поштового зв`язку 01.02.2022р..

У постанові зазначено, що 24.01.2022 о 21 год. 05 хв. за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область за допомогою технічних засобів «WAGA - WIM 35, зав. № 4», зафіксовано транспортний засіб «VOLVO FH 12.520», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5% (3,473 тон). З вказаною постановою позивач не згоден, вину у вчиненні правопорушення не визнає, Викладені у постанові обставини та відомості не відповідають дійсності, постанова складена з порушення вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі - Інструкція).

Вважає вказану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: у постанові невірно визначено мене як відповідальну особу, оскільки він, як директор ТОВ «ТК «Техно-Трейд», не є посадовою особою, відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноваженою з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Водієм ТЗ та ваговиком відправника перед відправленням вантажу визначено його масу - 38,04 тон, при дозволеній масі 40 тон, тобто встановлено відсутність загального перенавантаження, що фактично підтверджено технічними засобами відповідача. На шляху слідування вказаний ТЗ здійснив проїзд по аналогічним автоматичним комплексам, які не зафіксували перенавантаження на окрему вісь, що підтверджує відсутність у водія/відповідального працівника підприємства вини та суб`єктивної сторони адмінправопорушення. У постанові наявні недостовірні відомості щодо технічного засобу, яким встановлено перенавантаження на окрему вісь, оскільки ТЗ не здійснював проїзд через комплекс WIM 35. У постанові відсутні передбачені п.3 розділу 2 Інструкції та Додатку 1 необхідні для прийняття об`єктивного рішення відомості, а також не конкретизовано об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення як-то «перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами». Відсоток перенавантаження 10,5% визначений без урахування передбаченої нормативними документами похибки та за відсутності затвердженої Методики, що може вплинути на розмір штрафу, та 10,5% арифметично не дорівнює 3,473 тон. Уповноваженою особою відповідача допущено порушення передбачених ст.ст. 251, 268, 272 КУпАП вимог через неповноту розслідування та порушення права на захист.

Позивач вважає що рішення суб`єкта владних повноважень прийнято без дотримання ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, так як транспортний засіб марки VOLVO FH 12.520, державний номерний знак НОМЕР_2 , що є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем - Е, транспортний засіб марки MAGYAR SRP3 МЕВ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що є спеціалізованим напівпричепом Н/ПР - цистерна - Е, належать ТОВ «ТК «Техно-Трейд» - юридичній особі, яку згідно свідоцтва, зареєстровано як власника.

Згідно наказу № 1-ос від 01.10.2009 року позивач, ОСОБА_1 , є директором ТОВ «ТК «Техно-Трейд», а тому на думку позивача він не є посадовою особою підприємства, як особа яка відповідає за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, або уповноважена з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, так як згідно до наказу по підприємству № 1312/21 від 13.12.2021р., саме водій ОСОБА_2 закріплений як особа відповідальна за ТЗ, а тому він директор, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

ТОВ «ТК «Техно-Трейд» за замовленням ТОВ «Гермес-Транс» за плату виконував перевезення вантажу до ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Враховуючи тип транспортного засобу, його фактична дозволена маса для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу згідно п.п.22.5 ПДР України повинна складати до 40 т.

24 січня 2022 року вказаний транспортний засіб було завантажено натрієм рідким технічним марки РД, про що оформлено товарно-транспортну накладну № 162859 (далі - ТТН), згідно якої загальна маса (брутто) транспортного засобу з напівпричепом та вантажем становить 38,04 тони.

О 14:03 год. 24.01.2022 ваговиком ОСОБА_3 у присутності водія ОСОБА_2 здійснено зважування автомобіля, за результатами якого складено протокол № 9844, згідно якого встановлено наступну вагу автомобіля НОМЕР_2 та причепа НОМЕР_3 : брутто - 38,04 т., тара 17,32 т., нетто - 20,72 т. Отже перевищення встановлених вагових норм були відсутні. Транспортним засобом перевозився наливний вантаж (речовина - натрій рідкий марки РД), який є рухомим, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що не дає можливості за відсутності Методики з достовірністю встановити перевищенням вагових обмежень на окрему вісь. При цьому протягом всього маршруту вказаний автомобіль не здійснював зупинку для завантаження або розвантаження, що підтверджується відомостями GPS моніторингу ЛИВЕМАРК та поясненнями водія, та й, в принципі, враховуючи небезпечність вантажу технологічно це зробити доволі складно. Крім того, на підтвердження відсутності загального перенавантаження вказує той факт, що 25.01.2022 під час прийняття товару в пункті розвантаження відбулося повторне зважування транспортного засобу. При цьому було встановлено загальну масу транспортного засобу (брутто) 38,04 т., про що міститься відмітка у ТТН. Відсутність перевищення нормативів загальної маси ТЗ фактично підтверджується оскаржуваною постановою (не встановлено).

Крім того, відповідно до офіційної карти сучасних комплексів автоматичного габаритно-вагового контролю Weight-in-Motion (далі - WIM), створеної Державним агентством автомобільних доріг України, та з урахуванням відомостей GPS моніторингу ЛИВЕМАРК, у період з 24.01.2022 11:00:00 по 25.01.2022 07:59:59 вказаний ТЗ проїхав чотири WIM:

*24.01.2022 о 14:53:13 за координатами 48.28886, 34.987888 проїхав WIM №43 (км.429+585) на дорозі Н-08, при цьому перевищення фактичної маси (понад 40 т.) та навантаження на одиночну вісь (понад 11 т.), здвоєні осі (понад 16 т.), строєні осі (понад 22 т.) відповідно до сервісу перевірки адміністративних правопорушень не встановлено;

*24.01.2022 о 17:44:00 за координатами 47.966018, 34.974948 проїхав WIM №15 (км.468+739) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено;

- 24.01.2022 о 21:05:17 за координатами 47.708515, 35.552468 проїхав WIM №16 (км.528+759) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено;

- 25.01.2022 о 00:55:37 за координатами 47.32991, 37.145978 проїхав WІM №68

(км.674+572) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено.

Таким чином, на шляху слідування вказаний ТЗ здійснив проїзд по трьом аналогічним автоматичним комплексам, а тому факт відсутності загального перенавантаження та окремої вісі підтверджується іншими автоматичними технічними засобами, які використовуються безпосередньо відповідачем.

У постанові ВМ № 00008850, зазначено, що 24.01.2022 о 21 год. 05 хв., за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область за допомогою технічних засобів WIM 35, зав. № 4, в автоматичному режимі зафіксовано перевищенням нормативних параметрів п. 22.5 ПДР України. Однак, згідно відкритих даних, технічний засіб WIM № 35 встановлений у іншому місці - на автодорозі Н-25 (км 70+325), біля м. Сарни Рівненської області.

Згідно відкритих даних та відомостей GPS, автомобіль у визначені у постанові час і місце, а саме «24.01.2022 о 21 год. 05 хв., за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область», проїхав інший автоматичний комплекс - WIM № 16. Таким чином, ТЗ не здійснював проїзд автоматичного комплексу WIM № 35 при вказаних у постанові обставинах. Вважаю, що у постанові наявні недостовірні відомості щодо технічного засобу, яким встановлено перенавантаження на окрему вісь, та результати вимірювання не можуть бути використані як доказ у справі.

Із вказаних та інших питань 04.02.2022 позивачем направлено запит до Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідь на який, станом на момент пред`явлення позову, не отримано.

Крім того, у постанові відсутні передбачені п.3 розділу 2 Інструкції та Додатку 1 необхідні для прийняття об`єктивного рішення відомості, не конкретизовано об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, а також невірно визначено вагу перенавантаження - 3,473 тони, що арифметично не відповідає 10,5%. Так, в оскаржуваній постанові зазначено лише 1 ваговий параметр транспортного засобу, який перевищив нормативні вагові параметри, а саме: «навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 10,5 % (3, 473 тон)». При цьому, постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Тому не зрозуміло, від яких показників маси відштовхувалася уповноважена особа відповідача під час винесення оскаржуваної постанови.

В постанові уповноваженою особою відповідача допущено арифметичну помилку та невірно визначено вагу перенавантаження - 3,473 тони, яка арифметично не відповідає 10,5%, оскільки допустиме навантаження на одиночну вісь згідно ПДР України складає 11 тон, при загальній масі - 38,04 тони.

Крім того, відповідно до п. З розділу II Інструкції, вказана постанова повинна містити відомості, передбачені додатком 1 до цієї Інструкції. Всупереч зазначеним вимогам в оскаржуваній постанові не зазначені: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі.

У постанові відсутні відомості про марку та реєстраційний номер спеціалізованого напівпричепа Н/ПР - цистерна - Е «MAGYAR SRP3 МЕВ», НОМЕР_3 (окремий транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), у якому безпосередньо перевозився вантаж, відсутні відомості, на яку саме одиночну вісь встановлено перенавантаження, оскільки ТЗ має дві одиночні осі. Також у постанові не вказано, які саме передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП порушення (об`єктивна сторона правопорушення) допущені відповідальною особою, як-то «перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами».

Таким чином уповноваженою посадовою особою у ході опрацювання інформаційного файлу щодо автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не враховано всі необхідні для прийняття об`єктивного рішення відомості, та й, взагалі, використано недостовірні дані.

Вимірювання проведено без урахування передбаченої нормативними документами похибки (до 2%) та за відсутності затвердженої Методики щодо вимірювання перенавантаження на окрему вісь транспортного засобу, що здійснює перевезення наливного вантажу (рідина, що змінює навантаження при гальмуванні або прискоренні).

Недотримання передбачених Методикою вимог взагалі може призвести до викривлення об`єктивних показників зважування за межі зазначеного діапазону похибки.

Тому результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати достовірними, оскільки не враховані погодні умови, характеристики наливного вантажу та гальмування водієм під час руху (підтверджується поясненнями водія, що додаються до позову), що унеможливлює точного вимірювання перенавантаження на кожну з трьох осей вказаного транспортного засобу під час руху. А тому, встановлений відповідачем у постанові відсоток перенавантаження на одиночну вісь у розмірі 10,5%, враховуючи передбачену нормативними документами та Методикою похибку, об`єктивно може складати менше 10%, а тому зазначений у постанові розмір штрафу повинен бути вдвічі меншим.

Крім того, під час розгляду справи уповноваженою особою відповідача допущені процесуальні порушення, уповноваженою особою відповідача не відібрано пояснення від свідка - водія автомобіля ОСОБА_4 , який їм управляв та був відповідальним. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, позивачу взагалі не роз`яснені, окрім іншого, порушено мої права: на захист та ознайомлення з матеріалами справи (жодних доказів начебто вчинення мною вказаного адміністративного правопорушення не надано, відповідні протоколи, у т.ч. щодо вимірювання, не складалися, будь-яких свідків не опитано тощо).

Оскаржувана постанова прийнята з порушенням зазначених вище вимог чинного законодавства України, а тому на думку позивача є протиправною та підлягає скасуванню судом, а також просить покласти судові витрати на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, представником позивача подано клопотання за яким просили провести розгляд за відсутності позивача, підтримав позовні вимоги вцілому.

Представник Відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не скористався своїм правом та на адресу суду Відзив на позов не направив.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами адміністративного позову до Державної служби України з безпеки на транспорті «про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності» (а.с.2-6).

09 лютого 2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 208/1056/22 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с.48).

09 лютого 2022 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін (а.с.49-50).

03 березня 2022 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.56).

11 липня 2022 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача Доготер О.Г., в якій вказано, що саме вона буде представлять інтереси відповідача, та просила надіслати на її адресу копію позову та додатків до нього (а.с.71-72).

20.07.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Горбаненка С.В., в якому він просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають в повному обсязі (а.с.78-79).

Станом на 26 липня 2022 року, з боку відповідача жодних заяв та клопотань на адресу суду не надійшло, представник відповідача в судове засідання не прибув, причину неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження .

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, відповідачу було встановлено строк в шість днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті не скористалася своїм правом та на адресу суду Відзиву на позов не надала.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 25 січня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00008850, якою позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та притягнуто до відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн. (а.с.11).

Згідно Постанови, 24.01.2022 о 21 год. 05 хв. за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область за допомогою технічних засобів «WAGA - WIM 35, зав. № 4», зафіксовано транспортний засіб «VOLVO FH 12.520», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5% (3,473 тон) (а.с.11).

Зазначене адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу - WAGA-WIM35, зав. № 4 про що зазначено в оскаржуваній постанові серії ВМ № 00008850, яка містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу КаQаWіТ9СDoU, державний номерний знак НОМЕР_2 , в момент вчинення правопорушення спереду (а.с.11).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки VOLVO, модель FH 12.520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВ «Транспортна Компанія «Техно-Трейд», яка є власником транспортного засобу (а.с. 29).

Також, транспортний засіб спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Цистерна-Е марки MAGYAR, модель SRP3 MEB, реєстраційний номер НОМЕР_3 , також зареєстрований за ТОВ «Транспортна Компанія «Техно-Трейд», яка є власником транспортного засобу (а.с. 30).

Згідно наказу № 1 ос від 01.10.2009 року позивач, ОСОБА_1 , є директором ТОВ «ТК «Техно-Трейд» (а.с.42) на підставі Протоколу № 2 зборів засновників ТОВ «Інжинірингова компанія «Технотрейд» від 28.09.2009 року (а.с.43).

Посадовою інструкцією директора від 09.01.2012, на ОСОБА_1 покладено службові обов`язки, як на посадову особу, директора ТОВ «ТК «Техно-Трейд» (а.с.44-46).

Згідно наказу № 1312/21 від 13.12.2021р., за водієм ОСОБА_2 закріплено транспортні засоби: спеціалізований вантажний сідловий тягач Е марки «VOLVO FH 12.520», державний номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований за ТОВ Транспортна компанія «ТЕХНО-ТРЕЙД» 14.09.2016 року (а.с.19) та спеціалізований напівпричіп Н/ПР цистерна Е марки «MAGYAR SRP3 МЕВ» державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.41).

Враховуючи тип транспортного засобу, його фактична дозволена маса для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу згідно п.п.22.5 ПДР України повинна складати до 40 т.

Згідно товарно-транспортну накладну № 162859, 24 січня 2022 року вказаний транспортний засіб було завантажено натрієм рідким технічним марки РД, загальна маса (брутто) транспортного засобу з напівпричепом та вантажем становить 38,04 тони, який є рухомим, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху (а.с.27).

Згідно протоколу № 9844 від 24.01.2022 о 14.02 год., ваговиком ОСОБА_3 у присутності водія ОСОБА_2 здійснено зважування автомобіля, згідно якого встановлено наступну вагу автомобіля НОМЕР_2 та причепа НОМЕР_3 : брутто - 38,04 т., тара 17,32 т., нетто - 20,72 т. (а.с.28).

З оскаржуваної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, зав. № 4, відповідність якого вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки підтверджена свідоцтвом про повірку технічного засобу № UA.TR.113-0619/02F-21/2, строк дії до 16.06.2022 року (а.с. 11).

При цьому, з офіційної карти сучасних комплексів автоматичного габаритно-вагового контролю Weight-in-Motion (далі - WIM), створеної Державним агентством автомобільних доріг України, та з урахуванням відомостей GPS моніторингу ЛИВЕМАРК, у період з 24.01.2022 11:00:00 по 25.01.2022 07:59:59 вказаний ТЗ проїхав чотири WIM: 24.01.2022 о 14:53:13 за координатами 48.28886, 34.987888 проїхав WIM №43 (км.429+585) на дорозі Н-08, при цьому перевищення фактичної маси (понад 40 т.) та навантаження на одиночну вісь (понад 11 т.), здвоєні осі (понад 16 т.), строєні осі (понад 22 т.) відповідно до сервісу перевірки адміністративних правопорушень не встановлено; 24.01.2022 о 17:44:00 за координатами 47.966018, 34.974948 проїхав WIM №15 (км.468+739) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено; 24.01.2022 о 21:05:17 за координатами 47.708515, 35.552468 проїхав WIM №16 (км.528+759) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено; 25.01.2022 о 00:55:37 за координатами 47.32991, 37.145978 проїхав WІM №68 (км.674+572) на дорозі Н-08, перевищення не встановлено (а.с.13-24).

Згідно запиту на інформацію, позивач 04.02.2022 направив запит до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому виклав вимоги щодо отримання підтвердження вчинення правопорушення (а.с.25-26).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00008850 від 25.01.2022 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ВМ № 00008850 від 25.01.2022 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористувався своїм правом і звернувся до суду з захистом свого порушеного права.

4. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05.04.2001 рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4. Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі "Правила дорожнього руху").

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (далі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції.

Згідно вказаного Додатку № 1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не надано документів, які б містили інформацію про зважування транспортного засобу визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування. Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься наступна інформація: дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; категорія транспортною засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі), а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Зважаючи на відсутність в оскаржуваних постановах вищезгаданої інформації визначеної Інструкцією, твердження про перевищення транспортними засобами, які належать позивачу, загальної маси транспортного засобу є передчасними.

Крім того в оскаржуваній постанові ВМ № 00008850, зазначено, що 24.01.2022 о 21 год. 05 хв., за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область за допомогою технічних засобів WIM 35, зав. № 4, в автоматичному режимі зафіксовано перевищенням нормативних параметрів п. 22.5 ПДР України, однак, згідно відкритих даних, технічний засіб WIM № 35 встановлений у іншому місці - на автодорозі Н-25 (км 70+325), біля м. Сарни Рівненської області.

Згідно відкритих даних та відомостей GPS, автомобіль у визначені у постанові час і місце, а саме «24.01.2022 о 21 год. 05 хв., за адресою: Н-08, км 528+759, Запорізька область», проїхав інший автоматичний комплекс - WIM № 16.

Таким чином, жодних даних щодо підтвердження здійснення ТЗ проїзду автоматичного комплексу WIM № 35 при вказаних у постанові обставинах, не підтверджено, як і не зазначено яким чином підтверджено без зазначення достовірних відомостей щодо технічного засобу, яким встановлено перенавантаження на окрему вісь.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП закріплено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, перевіривши оскаржувану постанову за критеріями, встановленими частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийнято не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією і законами України, що тягне за особою невідповідність іншим критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Щодо позиції сторони позивача, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, то суд виходить з того, що згідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, - адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Враховуючи зазначені обставини, а саме що транспортний засіб автомобіль марки VOLVO, модель FH 12.520, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВ «Транспортна Компанія «Техно-Трейд», як і спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Цистерна-Е марки MAGYAR, модель SRP3 MEB, реєстраційний номер НОМЕР_3 , інші відомостей в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів не внесено, а тому позивач займаючи посаду директора юридичної особи, є її керівником, який є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

А тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не узгоджуються із приписами КУпАП, і не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі є обґрунтованими та доведеними, і в цій частині вони підлягають задоволенню.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

5. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд, урахувавши положення ст. 139 КАС України щодо правил розподілу судових витрат, вирішивши питання, регламентовані п.п. 1-4 ч.9 цієї ж статті, як то, чи пов`язані судові витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмет спору, поведінку сторін під час розгляду справи, зокрема, наявність безпідставних тверджень з їх боку, при розподілі судових витрат, які у цьому випадку складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із залученням експерта, виходив із наступного.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 08.02.2022 року, таким чином, судові витрати на суму 496,20 грн., підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог що становить 372,15 гривень, - на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 132-1 ч.2, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті «про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі» задовольнити частково.

Постанову серії ВМ № 00008850, від 25.01.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті код на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 372 (триста сімдесят дві) гривні 15 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14.

Суддя Івченко Т. П.