Справа № 440/3063/22
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3063/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карпінської М.Д.,

представника позивача Куц Я.О.,

представника відповідача Сухомлин Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 січня 2022 року.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Вказував, що оскаржуваним рішенням позивача повторно притягнуто до юридичної відповідальності, оскільки 15 жовтня 2020 року Полтавським окружним адміністративним судом по справі № 440/4326/20 винесено рішення про стягнення із ОСОБА_1 усього податкового боргу. Зазначив, що відповідачем порушено порядок призначення та проведення перевірки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25 квітня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність висновків акту перевірки та як наслідок нарахування штрафних санкцій. Наполягав на тому, що штраф нараховано у зв`язку із несплатою позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання у строки встановлені Податковим кодексом України (а.с. 128-133).

13 травня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (а.с. 136-137).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року заяву позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено.

16 червня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог, вказуючи на безпідставність застосування штрафних санкцій (а.с. 170-180).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року та податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") від 20 листопада 2006 року № /0 ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки контролюючим органом 15 грудня 2021 року складено Акт № 11129/16-31-24-09/ НОМЕР_1 , за висновками якого встановлено порушення термінів сплати узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань по податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року (від 07 грудня 2017 року реєстраційний № ) та податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") від 20 листопада 2006 року № /0, чим порушено пункт 57.1 пункт 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. Дії платника податків, вважаються винними та умисними, ФОП ОСОБА_1 мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання. Відповідальність платника за порушення правил сплати грошового зобов`язання встановлена пунктами 124.1 та 124.2 статті 124 Податкового кодексу України (а.с. 85-92).

Як випливає з Акту № 11129/16-31-24-09/:

- "Щодо несвоєчасно сплаченої узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 07 грудня 2017 року. ФОП ОСОБА_1 самостійно подав податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року за встановленою формою та в строк визначений Кодексом. ФОП ОСОБА_1 обізнаний з граничними строками сплати податку, адже вони закріплені в Кодексі та знаходяться у вільному доступі. ФОП ОСОБА_1 самостійно визначив суму податкового зобов`язання, що підлягала до сплати в бюджет, тобто на етапі підготовки податкової декларації платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити податкові зобов`язання. Тобто ФОП ОСОБА_1 мав можливість дотриматися норм чинного законодавства зі сплати узгодженої суми податкового зобов`язання відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість від 07 грудня 2017 року",

- Щодо несвоєчасно сплаченої узгодженої суми податкового зобов`язання відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 20 листопада 2006 року. Контролюючим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2004 року по 31 березня 2006 року висновки якої відображено в акті перевірки від 10 листопада 2006 року № 525/17/ НОМЕР_1 . На підставі акта перевірки контролюючим органом 20 листопада 2006 року зокрема прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 768027,14 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено у судовому порядку. Постановою Господарського суду Полтавської області від 11 липня 2017 року у справі № 3/322 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року постанову Господарського суду Полтавської області від 11 липня 2017 року скасовано та визнано чинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 20 листопада 2006 року. Постановою Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 3/322 касаційні скарги ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДПС у Полтавській області залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року залишено без змін. Враховуючи визначені положення податкового законодавства, грошове зобов`язання за податковим повідомленням рішенням № /0 від 20 листопада 2006 року є узгодженим. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 440/4326/20 позов Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено. На рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 440/4326/20 видано виконавчий лист. Даний виконавчий лист направлено Чорнухинському районному ВДВС ПСМУ Міністерства юстиції. Постановою серії ВП № 64013454від 29 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 440/4326/20. Враховуючи вищевикладене ФОП ОСОБА_1 мав можливість дотриматися норм чинного законодавства зі сплати узгодженої суми податкового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 20 листопада 2006 року".

На підставі висновків Акту № 11129/16-31-24-09/ НОМЕР_1 від 15 грудня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області 28 січня 2022 року складено податкове повідомлення-рішення № , яким, на підставі статті 124 Податкового кодексу України, до ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 255923,76 грн (а.с. 94).

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 28 січня 2022 року, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Таким чином, камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника податків. При цьому предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, а спрямування контролюючим органом сплаченого позивачем грошового зобов`язання в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, є фактично сплатою простроченого грошового зобов`язання, а тому є підставою для застосування штрафу.

Пунктами 76.2 та 76.3 статті 76 Податкового кодексу України передбачено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Водночас за вимогами статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу. (стаття 113 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Як з`ясовано під час судового розгляду, актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасній сплаті протягом граничного строку узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що граничні строки сплати узгоджених грошових зобов`язань по податковій декларації з податку на додану вартість від 07 грудня 2017 року та податковому повідомленню рішенню № /0 від 20 листопада 2006 року припадали на 2017 рік.

На момент узгодження грошових зобов`язань ОСОБА_1 була чинною стаття 126 Податкового кодексу України, згідно якої у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

З аналізу вищевказаної норми випливає, що максимальний розмір штрафу у разі затримки сплати узгоджених сум грошових зобов`язань становив 20 відсотків погашеної суми податкового боргу

У свою чергу, як вбачається з розрахунку штрафної санкції до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №, ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції в розмірі 50% від суми узгодженого податкового зобов`язання на підставі статті 124 Податкового кодексу України.

Так, 23 травня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року №466-IX (надалі Закон №466), яким внесено ряд змін до Податкового кодексу України. Одні із таких змін, зокрема, у частині кваліфікації податкового правопорушення; суб`єктів, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень; розміру відповідальності за вчинення податкового правопорушення; встановлено обставини, що пом`якшують відповідальність особи, а також передбачено відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів набрали чинності лише з 01 січня 2021 року.

Так, згідно із пунктом 64 Закону №466 статтю 111:

…3) доповнити пунктами 111.3 - 111.5 такого змісту:

"111.3. Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб/юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів.

Притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, що передбачає встановлення контролюючими органами вини особи, не передбачає презумпції наявності вини фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи у випадках притягнення фізичної особи чи посадових (службових) осіб юридичної особи до юридичної відповідальності інших видів та не звільняє від обов`язку її доведення в порядку, передбаченому законом.

111.4. Особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.

111.5. Триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом"…

За пунктом 79 Закону №466 ст.124 викласти в такій редакції:

"Стаття 124. Порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання

124.1. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

124.2. Діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті вчинені умисно, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

124.3. Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

124.4. За порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія такий банк/орган сплачує штрафи в розмірах, встановлених пунктом 124.1 цієї статті.

124.5. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) фізичній особі податкове/податкові повідомлення-рішення з податку на майно у строки, встановлені відповідними нормами цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання"...

Отже, починаючи з 01 січня 2021 року, Законом № 466 при затримці сплати узгодженої суми грошового зобов`язання встановлено нові розміри штрафів та обставини їх нарахування. До того ж цим Законом визначено розмір штрафу за діяння, передбачені пунктом 124.2 статтею 124 ПК України, які вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків.

З аналізу вищевказаного слідує, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року №466-IX збільшено, зокрема, розмір штрафу за прострочення сплати грошового зобов`язання.

Таким чином, застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 50% від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання встановленого статтею 124 Податкового кодексу України у редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року №466-IX до тих податкових правопорушень, котрі були скоєні до 01 січня 2021 року, прямо суперечить статті 58 Конституції України, адже змінами до Податкового кодексу України одночасно запроваджується і новий склад протиправного діяння, і запроваджується посилена міра юридичної відповідальності.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2559,24 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , с.Гільці, Чорнухинський район, Полтавська область) до Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 28 січня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2559,24 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 липня 2022 року.

Суддя С.О. Удовіченко