Справа № 280/13198/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/13198/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (головуючий суддя Сацький Р.В.)

у справі № 280/13198/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 18 737,52 грн.; інфляційні втрати в розмірі 89 957,75 грн. та 189127,46 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, разом 297822,73 грн.;

- стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, а саме: не поданням обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду. Наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду, судом визнані неповажними.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що зазначені ним в позовній заяві причини пропуску строку звернення до суду є поважними, проте зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

В силу вимог частин 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частин 1 та 2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі З та інші проти Сполученого Королівства).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Проте, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Так, предметом спору за даною позовною заявою є стягнення з Міністерства оборони України 3% річних, інфляційних втрат, пені та моральної шкоди, у зв`язку з простроченням виплати одноразової грошової допомоги, яка була виплачена 15.06.2018 на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2017 у справі №334/286/17.

17.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги, на яку отримав відповідь листом Міністерства оборони України №248/С-390/1/418 від 16.04.2021.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01.10.2021 у справі №331/5363/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування упущеної вигоди за несвоєчасну виплату одноразової грошової допомоги повернуто позивачу у зв`язку тим, що позовна заява підписана особою, яка не підтвердила повноважень на її підписання.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №280/10862/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви у встановлений ухвалою суду від 15.11.2021 строк.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі №280/12455/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів повернуто позивачу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Даний позов до суду поданий 30.12.2021 року.

Суд дослідивши наведені вище обставини, вважає за необхідне зазначити, що при оцінці поважності причин пропуску строку слід звертати увагу не лише на об`єктивні, але й суб`єктивні чинники, зокрема поведінку особи, що свідчить про її наміри реалізувати процесуальні права.

Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку звернення до суду про оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі.

Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено наявності обставин, які перешкоджали йому вчинити процесуальні дії, спрямовані на звернення до суду.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Факт попередніх звернень до суду з позовними заявами у встановлений законом строк не є підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки надання особі, яка бере участь у справі права на повторне звернення до суду, не звільняє таку особу від дотримання встановленого законом строку на подання позовної заяви.

Подання первинної позовної заяви позивачем в установлений законом строк не передбачає зупинення строку звернення до суду з даним позовом для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на подання позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що строк більш ніж в три роки з того моменту як позивач дізнався про порушення своїх прав, отримавши виплату одноразової грошової допомоги, що сплинув на момент подання позовної заяви, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на судове оскарження.

Сукупність цих обставин не дає підстави для висновку, що скаржником пропущений строк з поважних причин, оскільки вони не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви, оскільки належних доказів, що обґрунтовують наявність поважних причин для поновлення пропущеного строку звернення до суду скаржником не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвала суду першої інстанції у цій справі підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 280/13198/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі № 280/13198/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко