Справа № 560/253/22
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/253/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державна установа "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправними, скасування наказів, визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58"), в якому просить:

- визнати протиправним дії адміністрації Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" щодо застосування до ОСОБА_1 кайданок при виведенні з камер або конвоюванні на території установи.

- визнати протиправними та скасувати всі накази про постановку ОСОБА_1 на оперативно-профілактичні обліки, як особи схильної до нападу на представників адміністрації та захоплення заручників, а також накази про продовження перебування на такому обліку.

- стягнути з Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" на особовий рахунок ОСОБА_1 в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" 1080000 (один мільйон вісімдесят тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)". Вказує, що згідно нових Правили внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, застосування наручників при виведенні з камер або конвоюванні на території установи виконання покарань засуджених до довічного позбавлення волі застосовується у разі, якщо вони схильні до втечі, захоплення заручників, нападу на адміністрацію. Про постановлення позивача на будь-який профілактичний облік йому відомо не було. З огляду на викладене, позивач вважає, що дії адміністрації Замкової колонії у вигляді застосування до нього кайданок при виведенні з камер або конвоюванні на території установи протиправними та незаконними, такими що принижують його честь та гідність та створюють триваюче порушення його прав закріплених статтею 3 Європейської конвенції з прав людини, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та відшкодувати завдану такими протиправними діями та рішеннями відповідача моральну шкоду.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано, що Засуджений ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі та з внесеними змінами до них, що підтверджується розпискою від 16.04.2015. Засуджений ОСОБА_1 під час відбування покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" перебував на оперативно-профілактичному обліку як "особа, схильна до втечі". Одночасно ОСОБА_1 перебуває також і на профілактичному обліку як "особа, схильна до самогубства та членоушкодження" з 17.07.2008 . На оперативно-профілактичному обліку в оперативному відділі установи як "особа, схильна до нападу та захоплення заручників" не перебував. Приймаючи рішення про постановку ОСОБА_1 на оперативно-профілактичний облік як "особу схильну до втечі" та профілактичний облік як "особу, схильну до самогубства та членоушкодження" адміністрація Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" діяла у спосіб та межах чинного законодавства із врахуванням фактичних обставин, які передували їх оформленню, тому підстав для зняття позивача з профілактичних обліків не має. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій позивач просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 26.05.2022 суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалою від 26.05.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребував у відповідача необхідні для розгляду справи докази.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 06.01.2006 відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)".

Засуджений ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі та з внесеними змінами до них, що підтверджується розпискою від 16.04.2015.

Засуджений ОСОБА_1 під час відбування покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)" перебував на оперативно-профілактичному обліку як "особа, схильна до втечі".

Одночасно ОСОБА_1 перебуває також і на профілактичному обліку як "особа, схильна до самогубства та членоушкодження" з 17.07.2008, що підтверджується витягом з протоколу №11 від 17.07.2008.

В подальшому, на засіданнях профілактичної комісії Державної установи з профілактики та попередження самогубств серед засуджених колонії було продовжено перебування ОСОБА_1 на профілактичному обліку як особа, схильна до самогубства та членоушкодження. Зазначене підтверджують протоколи від 27 01.2016 №2, від 02.07.2016 №8, від 28.12.2016 №15, від 07.08.2018 №3, від 02.01.2020 №1, від 07.08.2020 №2, від 30.12.2020 №4; від 10.06.2021 №5, від 05.01.2022 №1.

Вважаючи протиправними дії адміністрації виправної колонії щодо постановки на профілактичний облік, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Статтею 2 КВК України визначено, що кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 3 КВК України встановлено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань (стаття 5 КВК України).

Основи правового статусу засуджених визначає стаття 7 КВК України, відповідно до якої держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Дискримінація засуджених за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками забороняється.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюють Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 №2823/5 (далі - Правила), які обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Пунктом 1 розділу XXIII Правил встановлено, що нагляд за засудженими є системою заходів, спрямованих на забезпечення відбування та виконання кримінальних покарань у виді обмеження та позбавлення, довічного позбавлення волі та арешту шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених та безпеки персоналу установ виконання покарань.

З метою підтримання належного правопорядку в установах виконання покарань, попередження злочинів та правопорушень серед засуджених здійснюється комплекс спеціальних профілактичних заходів щодо виявлення, постановки на облік та організації нагляду за особами, схильними до вчинення правопорушень.

Виявлення та постановка на профілактичний облік засуджених, які вчинили правопорушення або мають намір їх вчинити, здійснюються працівниками оперативного підрозділу шляхом досконалого вивчення матеріалів особових справ засуджених, перевірки відомостей щодо їх поведінки в ізоляторах тимчасового тримання, слідчих ізоляторах, лікарняних закладах, закладах охорони здоров`я тощо, документації, у якій фіксуються порушення режиму, перегляду кореспонденції, а також інформації працівників підрозділів соціально-виховної та психологічної роботи та нагляду і безпеки.

Індивідуальна профілактична робота із засудженими, які перебувають на профілактичних обліках, здійснюється цілеспрямовано, планомірно, диференційовано з урахуванням особистості правопорушника, характеру і ступеня його соціальної занедбаності, небезпеки вчиненого злочину та інших особливостей, що мають значення для правильного вибору методів і заходів впливу.

У разі переведення засудженого, який перебуває на профілактичному обліку, до іншої установи виконання покарань працівник оперативного підрозділу долучає до його особової справи відповідні довідки-орієнтування із зазначенням підстави та строку перебування на обліку.

Постановка на профілактичний облік та зняття з профілактичного обліку здійснюються комісійно на підставі достатніх даних про зміну поведінки засудженого. Підготовку матеріалів на постановку на профілактичний облік та зняття з профілактичного обліку здійснює працівник оперативного підрозділу з урахуванням пропозицій працівників підрозділів соціально-виховної та психологічної роботи та нагляду і безпеки.

Суд встановив, що матеріалами справи підтверджується, що засуджений ОСОБА_1 , 1981 року народження, який відбуває покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", перебуває на профілактичному обліку як особа, схильна до самогубства та членоушкодження.

Підставою постановки на профілактичний облік стало висловлювання засудженим намірів скоїти акт самогубства, а саме: 17.07.2008 із засудженим ОСОБА_1 було проведено планову діагностичну бесіду, під час якої засуджений висловлював наміри скоїти акт самогубства.

Доцільність перебування засудженого на профілактичному обліку переглядається кожних пів року комісією установи. На даний період часу психоемоційний стан засудженого задовільний, але враховуючи його індивідуально-психологічні особливості зняття ОСОБА_1 з профілактичного обліку не є доцільним.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час відбування покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", на оперативно-профілактичному обліку в оперативному відділі установи як "особа схильна до нападу та захоплення заручників" не перебував.

Під час відбування покарання в Державній установі "Замкова виправна колонія (№58)", перебував на оперативно-профілактичному обліку в оперативному відділі установи як "особа схильна до втечі". Протокол засідання комісії щодо продовження або зняття з оперативно-профілактичних обліків засуджених при начальнику Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" № 5 дск від 24.03.2022.

Отже, врахувавши встановлене, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про постановку ОСОБА_1 на оперативно-профілактичний облік як "особу схильну до втечі" та профілактичний облік як "особу, схильну до самогубства та членоушкодження" адміністрація Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" діяла у спосіб та межах чинного законодавства із врахуванням фактичних обставин, які передували їх оформленню.

Разом з тим, відповідно до частини 2 розділу ХХХІІ Правил при виведенні з камер або конвоюванні на території установи виконання покарань до чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, схильних до втечі, захоплення заручників, нападу на адміністрацію, застосовуються кайданки з урахуванням фізичних вад та стану їхнього здоров`я. У разі конвоювання за межами установи виконання покарань до них застосовуються кайданки. При застосуванні кайданків руки засуджений тримає за спиною.

Конвоювання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, на території установи виконання покарань здійснюється по одному в супроводі не менше двох представників адміністрації установи виконання покарань.

Для конвоювання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, на території установи виконання покарань залучається кінолог зі службовим собакою з урахуванням фізичних вад засуджених та стану їхнього здоров`я.

При конвоюванні чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, в межах будівлі ПКТ виправної колонії (сектору) максимального рівня безпеки кінолог зі службовим собакою не залучається.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність (частина 2 статті 9 Кримінально-виконавчого Кодексу України).

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач є засудженим до довічного позбавлення волі та перебуває на оперативно-профілактичному обліку як "особа схильна до втечі", а також те, що до позивача і раніше неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного впливу, в тому числі і за відмову виконувати законні вимоги працівників установи виконання покарань, то такі обставини дають право на застосування до ОСОБА_1 кайданків при виведені з камери та конвоюванні на території установи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржені дії та рішення суб`єкта владних повноважень є правомірними, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з урахуванням всіх обставин, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки в межах досліджуваних правовідносин судом не встановлено протиправних дій відповідача відносно позивача, а позовна вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від позовних вимог про визнання протиправними дій та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Передбачені статтею 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про визнання протиправними, скасування наказів, визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 липня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1
Відповідач:Державна установа "Замкова виправна колонія (№ 58)" (вул. Гагаріна, 2, м.Ізяслав, Хмельницька область, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)

Головуючий суддя В.В. Матущак