Справа № 337/821/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Справа № 337/821/22 ЗП/280/18/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Відділу обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому він просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області по ненаданню конкретної відповіді на запит від 27.01.2022 року;

- зобов`язати відділ обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати розгорнуту та конкретну відповідь на запит від 27.01.2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернувся із запитом до відповідача, однак у відповідь отримав не повну та не конкретну відповідь. Позивач не погоджується з такою відповіддю та просить суд зобов`язати відповідача надати розгорнуту та конкретну відповідь.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 08.02.2022 у справі №337/821/22 позовну заяву передано на розгляд Запорізькому окружному адміністративному суду.

16.05.2022 матеріали справи №337/821/22 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Семененко М.О.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

28.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 27.01.2022 позивач звернувся із запитом, в якому посилався на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», на що відповідач у листі від 28.01.2022 роз`яснив позивачу, що запитувана інформація може бути отримана в порядку звернення громадянина до органу публічної влади на підставі Закону України «Про звернення громадян». Тобто запитувана позивачем інформація не може відноситися до жодного з типів публічної інформації. Відповідач зазначає, що запитувана позивачем інформація не стосується діяльності Пенсійного фонду України, як суб`єкта владних повноважень, а безпосередньо стосується інформації про особисте пенсійне забезпечення позивача та порядку розрахунку розміру його пенсії. Також відповідач зазначає, що чинне законодавство України не містить законного визначення «конкретної відповіді на запит» чи будь яких критеріїв які б давали змогу оцінити відповідь на запит про надання інформації як «конкретну». Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.07.2022 замінено відповідача на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

27.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом, в якому просив надати таку інформацію: «- на підставі якого закону з липня минулого року мені припинилась виплата додаткової пенсії, передбачена ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»? - на підставі якого закону мені не виплачується додаткова пенсії за шкоду здоров`ю, передбачену ст. 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»? - чому моя пенсія за січень поточного року складає 11 329,44 грн., а не 12 987 грн., як про це неодноразово повідомлялось в ЗМІ?».

28.01.2022 Відділ обслуговування громадян №6 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надав позивачу відповідь №0800-0209-8/8303, у якій зазначено, що «…Ваш запит не стосується одержання відображеної та задокументованої органами Пенсійного фонду України інформації, отриманої або створеної в процесі виконання обов`язків, або яка знаходиться у його володінні, а тому не може бути розглянута в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації». Порушені у Вашому запиті питання повинні розглядатися як звернення громадян за вимогами Закону України «Про звернення громадян».

Не погодившись із зазначеною відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача на підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону №2939-VI закріплено право запитувача на доступ до публічної інформації, яке гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати інформацію.

Пункт 1 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI визначає обов`язок розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію. Достовірність, точність і повність наданої інформації може бути встановлена лише, якщо її носій (копії документів) належним чином засвідчений уповноваженим органом.

Відповідно до ч.1, 2 та 5 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації визначаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

Приписами ч.1 ст. 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Позивачем наголошено, що відповідач листом №0800-0209-8/8303 від 28.01.2022 надав відповідь на запит щодо надання інформації, яка стосується підстав виплати йому пенсії, втім така відповідь не містили розгорнутої та конкретної інформації.

Вичерпний перелік випадків, коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту про надання інформації, встановлений нормами частини першої статті 22 Закону 2939-VI. Такими випадками є: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 22 Закону 2939-VI відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою.

Отже, відмова в доступі до публічної інформації можлива лише з підстав, встановлених законом. Розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» відповідно до норм ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI. Відмова в наданні інформації з підстав, які не встановлені законом, так само, як і відмова без обґрунтування наявності таких підстав шляхом застосування «трискладового тесту» є неправомірною.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі № 9901/925/18, аналіз визначення поняття «публічна інформація» свідчить, що така інформація має наступні ознаки: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

З наведеного вбачається, що розпорядник публічної інформації має своїм обов`язком надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Суд дослідивши питання поставлені позивачем у запиті, а саме:

- на підставі якого закону з липня минулого року мені припинилась виплата додаткової пенсії, передбачена ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи?»

- на підставі якого закону мені не виплачується додаткова пенсії за шкоду здоров`ю, передбачену ст. 53 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи?»

- чому моя пенсія за січень поточного року складає 11 329,44 грн., а не 12 987 грн., як про це неодноразово повідомлялось в ЗМІ?» вважає, що переліченні питання не потребують здійснення попереднього аналізу та співставлення норм законодавства, більш того стосуються безпосередньо діяльності відповідача, оскільки саме він здійснює нарахування, перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Щодо посилання відповідача на те, що поданий позивачем запит має бути розглянутий в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР), суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У ст. 3 Закону № 393/96-ВР зазначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Судом з`ясовано, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації в порядку, визначеному Законом № 2939-VІ, проте звернення позивача взагалі не було розглянуто, не було надано жодної відповіді на зазначені позивачем питання, посилаючись на необхідність звернення в порядку Закону № 393/96-ВР, хоча зазначений Закон не передбачає можливості запиту інформації.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Отже, інформація з обмеженим доступом також є публічною інформацією, для доступу до якої встановлюються певні особливості

Зокрема, частиною 1 статті 10 Закону № 2939-VІ визначено особливості доступу до інформації про особу.

Так, кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону № 2939-VІ розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Враховуючи, що запитувана позивачем інформація стосується підстав виплати/припинення виплати пенсійних виплат та розміру призначеної йому пенсії, отже така інформація перебуває у розпорядженні відповідача як органу, на пенсійному обліку в якому перебуває позивач, а також безпосередньо стосується самого позивача, а тому відповідач зобов`язаний надавати таку інформацію на вимогу позивача відповідно до закону.

Зі змісту листа №0800-0209-8/8303 від 28.01.2022 судом встановлено, що відповідач не надав інформацію по жодному з порушених позивачем у запиті питань, протиправно пославшись на необхідність подання заяви в порядку Закону № 393/96-ВР.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що сутність порушених позивачем у запиті питань є конкретною та зрозумілою, тому відповідач, як орган державної влади, на який покладено відповідну функцію щодо здійснення пенсійного забезпечення, та достеменно володіючи відповідною інформацію про підстави виплати позивачу пенсії та її розмір, був зобов`язаний повідомити таку інформацію позивачу, якого вона безпосередньо стосувалась. При цьому, визначальною для надання відповіді є саме суть порушених у запиті питань, а не форма звернення, обрана особою.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що достатнім та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не надання конкретної відповіді на запит позивача на отримання публічної інформації від 27.01.2022 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача на отримання публічної інформації та надати відповідь по суті порушених у запиті питань, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України Про судовий збір, інших судових витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не надання відповіді по суті порушених питань у запиті на отримання публічної інформації, поданому ОСОБА_1 від 27.01.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути запит на отримання публічної інформації, поданий ОСОБА_1 27.01.2022, та надати повну відповідь по суті порушених у запиті питань, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 22.07.2022.

Суддя М.О. Семененко