Справа № 695/774/22
Суддя: Ушакова К. М.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/774/22

номер провадження 2-а/695/27/22

20 липня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання - Солдат К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, капітана поліції Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Лапкова Михайла Степановича про скасування постанови серії БАА №959540 від 25.03.2022 про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Лапкова М.С., в якому просить скасувати постанову серії БАА №959540 від 25.03.2022 про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2022 постановою капітана поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказав, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач пояснював, що в нього закінчився термін дії посвідчення водія 19.02.2022, але відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №184 у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї посвідчення водія виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2022 замінено відповідача у справі Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській областінадав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропущеним без поважних причин строку звернення до суду та відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права та відповідно до вимог ст. 268,289,278, 279 КУпАП розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №959540 від 25.03.2022 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 3400 грн. При розгляді справи та при винесенні постанови про адміністративне правопорушення позивач не заперечував про порушення ним Правил дорожнього руху, факт керування визнав. Відповідно до п. 1 ч. 1 Постанови №184 КМУ від 03.03.2022 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився. Однак, під час зупинки ОСОБА_1 не надав поліцейському вперше видане йому національне посвідчення водія України, пояснивши тим що його не має при собі, оскільки там термін дії прострочений. Будь-яких доказів, що позивач мав під час зупинки в наявності посвідчення водія із простроченим терміном дії до позовної заяви позивачем не додано, а вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, встановлена та доведена. Поліцейським було здійснено перевірку факту наявності посвідчення водія у ОСОБА_1 транспортним засобом за допомогою бази даних Інформаційного порталу Національної поліції «Посвідчення водія ГСЦ». В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 було видано посвідчення водія ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії якого 19.02.2022. Оскільки у позивача було відсутнє при собі посвідчення водія на керування транспортним засобом, відповідач правомірно і в межах своєї компетенції виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача та капітан поліції Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області Лапков М.С.у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. У клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області просив розглянути клопотання без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення 31.03.2022, про що свідчить відповідна відмітка Укрпошти на конверті, яким направлені до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області позовна заява з додатками до суду.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Копію даної ухвали позивач отримав 18.04.2022, а 28.04.2022 (відповідна відмітка Укрпошти на конверті) подав уточнену позовну заяву з усуненими недоліками.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.05.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Копію даної ухвали позивач отримав 06.05.2022, а 12.05.2022 (відповідна відмітка Укрпошти на конверті) подав заяву про усунення недоліків з додатком.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Враховуючи вказане вище, а також те, що позивач позовну заяву про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення подав до суду в межах строку, визначеного ст. 289 КУпАП, тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

З матеріалів справи встановлено, що постановою капітана поліції Калуського РВП Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області Лапкова М.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 959540 від 25.03.2022 до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано тим, що 25.03.2022 о 19.20 год. в с. Надіїв Долинської ТГ при з`їзді із автодороги Р-10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruise номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Перевіряючи доводи позивача про невідповідність вимогам законодавства оскарженої постанови, а також доводи представника відповідача щодо дотримання вимог закону при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 1-2 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Положеннями зазначеного Закону та КУпАП передбачено повноваження органів та посадових осіб Національної поліції на здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Зокрема, ст. 222 КУпАП визначено повноваження органів Національної поліції на розгляд справ про адміністративні правопорушення за частинами 1,2 та 6 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 15 Закону України «Про дорожній рух» визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами. Так, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, у розрізі даної справи, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, та керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, є самостійними, різними адміністративними правопорушеннями, відповідальність за які різна і передбачена різними санкціями статті. Якщо буде встановлено, що особа має право керування транспортним засобом, але немає при собі чи не пред`явила посвідчення водія, її дії кваліфікуються за ч.1 ст.126 КУпАП. Якщо ж буде встановлено, що особа не має права керування таким транспортним засобом, то її дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності, уповноважена посадова особа відповідача у постанові зазначила, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п 2.1 А ПДР України.

Однак доказів того, що на момент прийняття оскаржуваної постанови позивач не мав права на керування транспортним засобом, на думку суду, матеріали справи не містять.

Окрім того, в матеріалах справи є копія посвідчення водія серії НОМЕР_2 відповідно до якого, позивач ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В, С1, С». Дата закінчення строку дії - 19.02.2022. У відзиві представником позивача також зазначено, що поліцейським було здійснено перевірку факту наявності посвідчення водія у ОСОБА_1 транспортним засобом за допомогою бази даних Інформаційного порталу Національної поліції «Посвідчення водія ГСЦ». В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 було видано посвідчення водія ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії якого 19.02.2022. При собі у ОСОБА_1 вказаного посвідчення водія не було.

Відповідно до пункту 1 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України № 184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час.

Таким чином, враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України № 184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», позивач мав право керувати транспортним засобом за наявності у нього посвідчення водія, строк якого закінчився, у період воєнного стану.

За таких обставин, суд вважає, що дії позивача на момент складення оскаржуваної постанови могли бути кваліфіковані за ч. 1ст. 126 КУпАП, однак належних доказів для кваліфікації дій позивача ч. 2 ст. 126 КУпАП уповноважена посадова особа відповідача не мала.

Згідно із ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Правилами статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на відповідача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У зв`язку з викладеними обставинами, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП закриттю.

Зважаючи на те, що суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області сума судового збору в розмірі 496,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 241 - 247,286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (місцезнаходження: вул. Сахарова 15, м. Івано-Франківськ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108798), капітана поліції Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Лапкова Михайла Степановича (місцезнаходження: вул. Олекси Тихого 10, м. Калуш, Івано-Франківська область; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України в матеріалах справи відсутній)про скасування постанови серії БАА №959540 від 25.03.2022 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАА №959540 від 25.03.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській областісудові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення буде складено 26.07.2022.

Суддя: К.М. Ушакова