Справа № 420/2869/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2869/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду питання про закриття провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просила:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, з дня первинного звернення з 26 листопада 2016 року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, з дня первинного звернення з 26 листопада 2016 року.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 16 березня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач вважає, що 26 листопада 2016 року вона набула право на пенсію за віком, відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як мати інваліда з дитинства та звернулася до управління пенсійного фонду України в Ренійському районі із заявою про призначення пенсії.

Рішенням УПФУ в Ренійському районі № 1164 від 30.11.2016 року у призначенні пенсії було відмовлено, оскільки у висновку лікарсько-консультаційної комісії не вказано, що інвалідність дитини настала до шестирічного віку.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до Ренійського районного суду та постановою Ренійського районного суду Одеської області від 27 вересня 2017 року по справі № 510/475/17 позовні вимоги задоволено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що закони не містять такої обов`язкової умови для призначення пенсії за віком матері інваліда з дитинства, як встановлення дитині інвалідності до досягнення нею шестирічного віку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано відповідача по справі повторно розглянути звернення позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням медичного висновку № 11 від 27 вересня 1996 року, медичного висновку № 434 від 21 вересня 1998 року, медичного висновку № 43 від 18 вересня 2000 року, медичного висновку № 26 від 01 жовтня 2002 року та висновку МСЕК від 16 листопада 2016 року.

Позивач зазначила, що на підставі постанови суду апеляційної інстанції 28 листопада 2017 року вона звернулась із заявою про призначення пенсії до Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Одеській області, але рішенням № 222 від 05.12.2017 року у призначенні пенсії було відмовлено.

Ізмаїльським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області була подана касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року, та постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року по справі касаційна скарга залишена без задоволення, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року, - без змін.

13 листопада 2020 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства та 25 листопада 2020 року її заява разом з документами була прийнята до розгляду, реєстраційний номер № 2003.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 р. у призначенні пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства було відмовлено та рекомендовано надати висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку до відділу обслуговування у м. Рені до 24.02.2021 року, та у разі надання документів їй буде призначена пенсія з 26.11.2016 року.

Позивач звернула увагу, що для призначення пенсії вона надала пенсійному фонду усі необхідні документи та настання інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним шестирічного віку підтверджено доказами у справі № 510/475/17 та висновками судів у судових рішеннях по цій справі.

Позивач оскаржила до суду рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 р. та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 задоволено частково.

На виконання рішення суду заява позивача про призначення пенсії розглянута позитивно та призначена пенсія за віком в розмірі 2049,89 грн., з 25.11.2020 року з дати звернення.

29 червня 2021 року позивач повторно звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії з 26.11.2016 року, але листом від 04.08.2021 року позивачу було відмовлено.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Позивач звертає увагу, що у листопаді 2016 року разом із заявою про призначення пенсії вона надала пенсійному органу всі медичні висновки, які підтверджують, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку, з цим пізніше погодилося ГУ ПФУ в Одеській області та призначило позивачу пенсію з 25 листопада 2020 року.

Однак, неодноразово звертаючись до пенсійного органу протягом 2016-2020 роки кожного разу позивач отримувала відмову у призначенні пенсії.

На думку позивача, не призначення пенсії як матері інваліда з дитинства, з дати первинного звернення з 26.11.2016 року відбулось з вини Пенсійного фонду України.

До суду 19 квітня 2022 року (вхід. № ЕП/10309/22) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 25 листопада 2020 року позивач вдруге звернулась до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до п. 3 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та рішенням Головного управління від 02.12.2020 року № 17 було відмовлено у призначенні пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 рішення Головного управління від 02.12.2020 року № 17 було скасовано та зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.11.2020 року № 2003.

Відповідач зазначив, що на виконання рішення суду, Головним управлінням було повторно розглянуто заяву позивача та призначено пенсію за віком (мати дитини інваліда) з 25.11.2020 року.

29.06.2021 року позивач знову звернулась до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідність з дитинства з 26.11.2016 року та рішенням Головного управління від 04.08.2021 року № 13167-13681/М-02/8-1500/21 було відмовлено в призначення пенсії з 26.11.2016 року у зв`язку з тим, що рішення по справі № 420/3029/21 виконано в повному обсязі.

Відповідач вважає необхідним звернути увагу, що позовні вимоги у цій справі є аналогічними та розглядались в рамках справи № 420/3029/21, а тому вимоги є безпідставними та необґрунтованими, та, на думку відповідача, повторний розгляд позову призведе до порушення норм процесуального права, і суд має закрити провадження у справі у порядку п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Також відповідач звернув увагу, що позивач просить здійснити перерахунок йому пенсії з 26.11.2016 року, що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.

На думку відповідача, посилання ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства з 26.11.2016 року не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а, оскільки позовні вимоги стосуються нарахування коштів, а не виплати вже нарахованих, а тому наявні підстави для застосування положень ст. 123 КАС України та залишення позовної заяви без розгляду.

Позивачем не надано відповіді на відзив.

На виконання ухвали суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача (вхід. 12086/22 від 23.03.2022 року).

Ухвалою суду від 04 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Суд встановив, що позивач 26 листопада 2016 року звернулася до управління пенсійного фонду України в Ренійському районі із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як мати інваліда з дитинства.

Рішенням УПФУ в Ренійському районі № 1164 від 30.11.2016 року у призначенні пенсії було відмовлено, оскільки у висновку лікарсько-консультаційної комісії не вказано, що інвалідність дитини настала до шестирічного віку.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до Ренійського районного суду та постановою Ренійського районного суду Одеської області від 27 вересня 2017 року по справі № 510/475/17 позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року рішення суду першої інстанції по справі № 510/475/17 скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано відповідача по справі повторно розглянути звернення позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням медичного висновку № 11 від 27 вересня 1996 року, медичного висновку № 434 від 21 вересня 1998 року, медичного висновку № 43 від 18 вересня 2000 року, медичного висновку № 26 від 01 жовтня 2002 року та висновку МСЕК від 16 листопада 2016 року.

Суд встановив, що 28 листопада 2017 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії до Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Ізмаїльського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Одеській області № 222 від 05.12.2017 року у призначенні пенсії було відмовлено з тих самих підстав, оскільки у зазначених висновках не вказано, що інвалідність ОСОБА_2 настала до шестирічного віку.

13 листопада 2020 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства та 25 листопада 2020 року її заява разом з документами була прийнята до розгляду, реєстраційний номер № 2003.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 р. у призначенні пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства було відмовлено та рекомендовано надати висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною інвалідом до досягнення шестирічного віку до відділу обслуговування у м. Рені до 24.02.2020 року, та у разі надання документів їй буде призначена пенсія з дати виникнення права.

Суд встановив, що позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати набуття права на призначення пенсії, з 26 листопада 2016 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.11.2020 року № 2003, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що має право на призначення дострокової пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як мати особи з інвалідністю з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, а саме з 26.11.2016 року, що підтверджено постановами апеляційного суду від 15.11.2017 року по справі № 510/475/17 та підтримано Верховним Судом в постанові від 19.10.2020 року по справі № 510/475/17.

Щодо позовних вимог - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати набуття права на призначення пенсії, з 26 листопада 2016 року, у рішенні суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 суд зазначив:

«…Згідно ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до п. 4.2. Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру копія якої зберігається у пенсійній справі….

….Згідно ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного вбачається, що прийняттю рішення про перерахунок пенсії передує процедура перевірки пенсійним органом заяви про призначення пенсії та документів поданих до неї.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 досягла 50-річного віку та має страховий стаж - 28 років 5 місяців, про що безпосередньо зазначено в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 року.

Тобто, з урахуванням приписів п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком, як матір особи з інвалідністю з дитинства.

При цьому, відповідач, суб`єкт владних повноважень, не надав будь-яких доказів на підтвердження правомірності відмови позивачу, ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії слугувало ненадання документів на підтвердження того, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Разом з тим, рішення № 17 від 02.12.2020 року не містить жодних даних щодо перевірки пенсійним органом дотримання позивачем під час звернення із заявою про призначення пенсії, інших вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1….

….За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 25.11.2020 року № 2003, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні….».

Суд встановив, що рішення суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 не оскаржувалося сторонами та на виконання цього рішення суду позивачу призначена пенсія за віком в розмірі 2049,89 грн., з 25.11.2020 року з дати звернення.

29 червня 2021 року позивач повторно звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії з 26.11.2016 року, але листом від 04.08.2021 року позивачу повідомлено, що пенсію призначено на виконання рішення суду, судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, та оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21 зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 25.11.2020 № 2003, тому пенсію призначено з цієї дати.

Позивач, не погодившись з датою призначення пенсії звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що провадження у справі належить закриттю, з огляду на таке.

Так, суд встановив, що предметом позову у справі № 420/3029/21 було визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 17 від 02.12.2020 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_3 дострокову пенсію за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати набуття права на призначення пенсії, з 26 листопада 2016 року.

У цій справі предметом позову також є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, з дня первинного звернення з 26 листопада 2016 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, з дня первинного звернення з 26 листопада 2016 року.

У справі № 420/3029/21 в обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що має право на призначення дострокової пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як мати особи з інвалідністю з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, а саме з 26.11.2016 року, що підтверджено постановами апеляційного суду від 15.11.2017 року по справі № 510/475/17 та підтримано Верховним Судом в постанові від 19.10.2020 року по справі № 510/475/17.

Такі самі підстави звернення до суду зазначені у цій справі.

За таких обставин суд погоджується з позицією відповідача, що наведений спір з того самого предмету та з тих самих підстав вже розглядався судом та за результатами розгляду по суті було ухвалено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року по справі № 420/3029/21, яким відмовлено в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства, з дати набуття права на призначення пенсії, з дня первинного звернення з 26 листопада 2016 року.

Суд встановив, що на виконання рішення суду по справі № 420/3029/21 позивачу призначена пенсія за віком в розмірі 2049,89 грн., з 25.11.2020 року з дати звернення, та саме з датою призначення пенсії позивач не погоджується.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У постановах від 17.04.2019 (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020 (справа №815/2252/16), від 16.12.2021 (справа №170/167/17) Верховний Суд дійшов висновку, що "…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.".

Таким чином, якщо позивач не погоджується з прийнятими суб`єктом владних повноважень рішеннями на виконання рішення суду, то приписами КАС України передбачений окремий порядок оскарження таких рішень, що виключає необхідність у зверненні до суду на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в межах справи № 420/3029/21.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові по справі № 540/3410/20 від 19.05.2022 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги фактично стосуються виконання рішення суду по справі № 420/3029/21, а тому вони не можуть бути окремим спором та розглядатися в окремому судовому провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставин, суд доходить висновку щодо необхідності закриття провадження у справі у порядку п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77,90, 139, 238, 256,294, 295,297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-закрити.

Ухвала суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.