Справа № 460/13530/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2022 року м. РівнеСправа №460/13530/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просить: визнати протиправними дії, які полягають у обчисленні розміру пенсії за віком позивачу при її призначенні вперше з 01.03.2019 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки; зобов`язати здійснити з 01.03.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки (6188,89 грн) та коефіцієнта її збільшенням на 1,11 (з 01.05.2020) та на 1,11 (з 01.03.2021) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в період 15.01.2008 до 01.03.2019. Оскільки позивач має одночасне право на пенсію державного службовця та на пенсію за віком, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач з 01.03.2021 автоматизованим способом призначив їй пенсію за віком, не повідомивши про таке призначення. Позивач вважає, що її пенсія за віком із 01.03.2019 повинна була обчислюватися із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки така пенсія за віком була призначена їй вперше. На заяву позивача від 19.08.2021 з проханням здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначенню цього виду пенсії, - 2016-2018), відповідач відмовив у такому перерахунку, зазначивши, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Крім того, листом органу Пенсійного фонду від 19.08.2021 №9530-9046/Д-02/8-1700/21 її повідомлено, що при обчисленні розміру пенсії застосовується середня заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, яка враховується при переведенні на інший вид пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення з 01.05.2020 на 1,11 та з 01.03.2021 на 1,11 відповідно. Позивач вважає, що в даному випадку має місце призначення пенсії за віком вперше, а тому орган Пенсійного фонду був зобов`язаний при обчисленні розміру пенсії за віком у 2019 році врахувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують призначенню нового виду пенсії.

Ухвалою від 06.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що, що в період 15.01.2008 до 01.03.2019 позивач отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.03.2019 автоматизованим способом позивача переведено з пенсії за віком, призначеної на умовах вказаного Закону, на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір пенсійної виплати позивача, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, у такому випадку збільшувався і становив 4488,56 грн. При цьому, правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2016-2018 роки при перерахунку пенсії позивача за віком відсутні, оскільки показник середньої заробітної плати по Україні вказані роки застосовуються лише при первинному призначенні пенсії за віком. У зв`язку з тим, що пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» призначена позивачу вперше ще 15.01.2008, то відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначенню цього виду пенсії). Звернув увагу, що заяву позивача від 19.08.2021 розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про переведення з одного виду пенсії на інший при звернення особи з відповідною заявою (додаток 3 до цього Порядку). З урахуванням наведеного, вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області, з 15.01.2008 по 28.02.2019 їй виплачувалась пенсія за віком на умовах Закону України "Про державну службу".

З 01.03.2019 позивача автоматизованим способом переведено на пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

19.08.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії за віком з березня 2019 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки.

Листом від 22.09.2021 №9530-9046/Д-02/8-1700/21 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивача, що при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Відповідач відмовив у задоволенні вимог її заяви. Зазначив, що позивач реалізувала своє право на призначення пенсії за віком та обрала отримання пенсії згідно із Законом України "Про державну службу", а тому підстави для обчислення її пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки, відсутні. На даний час пенсійна виплата обчислюється виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки із застосуванням коефіцієнта збільшення з 01.03.2019 на 1,17, з 01.05.2020 на 1,11 та з 01.03.2021 на 1,11 відповідно. Додатково зазначено про недотримання позивачем форми заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Вважаючи такі дії органу Пенсійного фонду протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам справи та відповідним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII, в редакції чинній на дату призначення пенсії позивачу) встановлює, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 10 Закону № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом № 1058-IV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом № 1058-IV.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз №);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями частини першої ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною третьою ст. 45 Закону № 1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Відповідно до п.8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до, зокрема, Закону України Про державну службу проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону №1058-IV.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058-IV, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до, зокрема, Закону України Про державну службу проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058-IV, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Згідно з п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Суд встановив, що у зв`язку з перевищенням розміру пенсії за віком позивача, яка обчислена відповідно до Закону №1058-IV, над пенсією державного службовця, що виплачувалася відповідно до Закону №3723-XII, відповідач автоматизованим способом з 01.03.2019 призначив ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням положень Закону №1058-IV.

Сторонами не надано, а судом не здобуто будь-яких належних і допустимих доказів про те, що відповідач повідомив позивача про переведення її з 01.03.2019 на пенсію за віком.

При цьому, право ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058-IV не є спірним у цій справі та не заперечується сторонами.

Проте, враховуючи той факт, що позивачу із 15.01.2008 було призначено пенсію відповідно до Закону №3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із 01.03.2019 є призначенням позивачу пенсії за віком вперше, а тому в спірній ситуації переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом №3723-XII, в подальшому при розрахунку пенсії за віком за нормами Закону №1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія, яка до цього була призначена позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Вказані висновки щодо застосування норм права узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.10.2018 по справі № 876/5312/17, та застосовуються судом до спірних правовідносин на виконання ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і ч. 5 ст. 242 КАС України.

Судом встановлено, що при автоматизованому призначенні позивачу пенсії за віком за нормами Закону № 1058-IV відповідач застосував у розрахунку пенсії середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, тобто застосував алгоритм, встановлений пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Такий розрахунок суд вважає необґрунтованим та безпідставним, позаяк вищевказана правова норма підлягає застосуванню при перерахунку з 1 жовтня 2017 року пенсій, призначених відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Однак, за обставинами справи, пенсія позивачу була призначена за нормами іншого закону.

Відтак, відповідач при призначенні позивачу пенсії з 01.03.2019 повинен був застосувати положення ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV при її обчисленні, виходячи із показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV. Тобто середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки.

При цьому, доводи відповідача про те, що позивач вже отримувала пенсію за віком на підставі Закону №3723-XII, а тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать вимогам чинного пенсійного законодавства. Адже в даному випадку пенсія за віком на підставі Закону №1058-IV вважається такою, що призначена позивачу вперше, оскільки до 01.03.2019 остання отримувала пенсію за віком на підставі Закону №3723-XII.

Суд встановив, що після проведеного відповідачем перерахунку пенсії з 01.03.2019 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою від 19.08.2021, в якій просила, зокрема, здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.03.2019 відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, тобто за три календарні роки, що передують даті призначення пенсії. Однак, відповідач всупереч приписам статей 27, 40 Закону №1058-IV безпідставно відмовив у здійсненні відповідного перерахунку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій органу Пенсійного фонду щодо обчислення розміру пенсії за віком позивачу при її призначенні вперше з 01.03.2019 відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, які порушують гарантоване Конституцією України право позивача на соціальний захист, визначене Законом №1058-IV, а тому таке порушене право підлягає судовому захисту.

Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.03.2019 пенсії за віком, яка відповідно до Закону №1058-IV призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, з урахуванням виплачених сум.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності оспорюваних дій, в той час як позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними й допустимими доказами, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Водночас, суд зауважує, що спірні правовідносини сторін, які є предметом судового розгляду у даній справі, виникли не у зв`язку із невірним застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, при перерахунку пенсії з 01.05.2020 та з 01.03.2021, оскільки предметом судового розгляду є перевірка правомірності дій органу Пенсійного фонду при призначенні позивачу пенсії за віком з 01.03.2019 відповідно до Закону №1058-IV, які полягають у обчисленні її розміру із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, а не за 2016-2018 роки, та підтвердження наявності у позивача права на обчислення розміру її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016-2018 роки з 01.03.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019, виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки (6188,89 грн) та коефіцієнта її збільшенням на 1,11 (з 01.05.2020), та на 1,11 (з 01.03.2021) відповідно, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов слід задовольнити частково.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 при її призначенні вперше з 01 березня 2019 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити з 01 березня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 26 липня 2022 року.

Суддя Н.О. Дорошенко