Справа № 560/7972/21
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2022 року

м. Київ

справа №560/7972/21

адміністративне провадження №К/990/17162/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Тацій Л.В., Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022 у справі №560/7972/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в частині зменшення позивачу з 19.02.2020 загального проценту щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 68%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до стажу судді один рік 10 місяців 15 днів навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського, з 01.11.1969 по 13.11.1972 службу в лавах Радянської Армії, що становить три роки, здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди згідно довідки № 152 від 20.03.2020 виданої ТУ ДСА у Хмельницькій області з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;

- рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в лавах Радянської Армії з 01.11.1969 по 13.11.1972, половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського - з 01.09.1979 по 01.07.1983.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в лавах Радянської Армії з 01.11.1969 по 13.11.1972, половину періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Є. Дзержинського - з 01.09.1979 по 01.07.1983.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача на рівні 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78% від відповідних сум суддівської винагороди та враховуючи стаж на посаді судді 34 роки 02 місяці 15 днів згідно довідки № 152 від 20.03.2020 виданої Територіальним управлінням ДСА у Хмельницькій області, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На адресу Верховного Суду, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» 06.07.2022 надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону.

Згідно з частиною 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону №3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн. Позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, складає 1 452,80 грн (2 270,00 грн * 0,4 * 0,8 *200%).

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано документу про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.

У касаційній скарзі відповідач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на обмеження фінансування коштів, призначених для сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Згідно з положеннями згаданої частини, враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 5 статті 330 КАС України, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, із поданого скаржником клопотання вбачається, що воно не відповідає вимогам, встановленим статтею 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", що свідчить про відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на викладене, скаржнику необхідно надати документ про сплату судового збору.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступному.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Однак, підстав касаційного оскарження відповідач у своїй касаційній скарзі не навів.

Також, Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на такому.

Відповідно до частини 1 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвалено оскаржувану постанову 15.04.2022, при цьому касаційну скаргу направлено відповідачем через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» до Верховного Суду 06.07.2022, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Скаржником подано заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій пропуск строк обґрунтовує прийняттям указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.

Звертає увагу на тому, що електронна адреса Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області «» з початком запровадження воєнного стану з метою недопущення витоку персональних даних та несанкціонованого доступу до електронних баз та документообігу органів Пенсійного фонду України була переведена в режим часткового доступу розпорядниками доменного ім`я «gov.ua».

Крім того, просить суд касаційної інстанції взяти до уваги, що станом на 15.04.2022 в системі «Електронний суд» було зареєстровано більше 27 тисяч документів у справах, стороною в яких є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Щоденне надходження документів через систему «Електронний суд» розпочалося 14.03.2022 та становить близько 400 в день (40 документів на спеціаліста), що об`єктивно унеможливлює їх оперативне опрацювання та створює дійсні істотні труднощі для своєчасного вчинення процесуальних дій та в деяких випадках призводить до порушення процесуальних термінів.

Оцінюючи поважність наведених скаржником причин пропуску строку на касаційне оскарження, суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Варто зауважити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Приписами статті 44 КАС України встановлено, зокрема, обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відтак, процесуальним законом чітко закріплено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Варто звернути увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Верховний Суд зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні про поновлення такого строку.

Саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Завантаженість відповідача процесуальними документами також не може розцінюватись як поважна причина для поновлення строку.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Як наслідок, Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо пропущення строку на касаційне оскарження, як безпідставні та необгрунтовані, а тому, такі не можуть бути визнані поважними.

З урахуванням викладеного вище, скаржнику необхідно:

- вказати інші причини пропуску строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів.

- навести обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга;

- надати документ про сплату судового збору у розмірі 1 452,80 грн.

Частиною 3 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022 у справі №560/7972/21.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2022 у справі №560/7972/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа
Л.В. Тацій
Я.О. Берназюк