Справа № 160/6656/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року Справа № 160/6656/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -
10.05.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ №181 від 11.04.2022 року командира в/ч НОМЕР_2 "про притягнення до дисциплінарної відповідальності" у вигляді накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана" на старшого солдата в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є протиправним та накладено безпідставно та у спосіб не передбачений Конституцією, законами України. Зокрема повідомила, що притягненню військовослужбовця до відповідальності повинно передувати проведення службового розслідування. Таким чином, позивач вважає, що наказ №181 від 11.04.2022 року командира в/ч НОМЕР_2 "про притягнення до дисциплінарної відповідальності" прийнято без врахування усіх обставин та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/6656/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу. Розглядати справу вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечуючи проти позовної заяви, відповідачем 17.06.2022 року подано до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. У відзиві відповідачем зазначено, що 08.04.2022 року до командира військової частини надійшов рапорт старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_4, в якому він доповідає про те, що у приміщенні штабу військової частини НОМЕР_2 його підлегла в позаштатній службі діловодства старший солдат ОСОБА_1 відкрито та зухвало у присутності інших військовослужбовців висловлювала в його адресу нецензурну лексику, особисто ображала, чим принижувала честь та гідність, як офіцера так і громадянина. Конфлікт виник із-за того, що ОСОБА_1 усно повідомила ОСОБА_4 , що 09.04.2022 року не вийде на військову службу у зв`язку із хворобою при цьому не надаючи жодного документа з медичного пункту, що засвідчував би факт хвороби. Даний випадок є прикладом підриву авторитету старших начальників та нехтування честю офіцера, на підставі чого командир військової частини НОМЕР_2 своєю владою видав наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.04.2022 року № 181 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".
24.06.2022 року представником позивача через систему "Електронний суд" до суду надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію зазначену в позовній заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29.06.2022 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати копію особової справи ст. солдата В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
08.07.2022 року Військовою частиною № НОМЕР_1 надано до суду особову справу старшого солдата В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходить дійсну військову службу в Збройних Силах України з 01.12.1994 року та обіймає посаду старшого радіотелеграфіста радіовідділення інформаційно-телекомунікаційного вузла у Військовій частині НОМЕР_1.
Відповідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1 від 04.01.2022 року «про організацію роботи загального (несекретного) діловодства частини на 2022 рік» старший радіотелеграфіст радіовідділення інформаційно-телекомунікаційного вузла взводу зв`язку старший солдат ОСОБА_1 була призначена позаштатним діловодом стройової частини штабу.
08.04.2022 року на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_4 в якому він доповів про факт того, що 08.04.2022 року у приміщенні штабу Військової частини НОМЕР_2 його підлегла в позаштатній службі діловодства старший солдат ОСОБА_1 відкрито та зухвало у присутності інших військовослужбовців висловлювала в його адресу нецензурну лексику, особисто ображала, чим принижувала честь та гідність, як офіцера так і громадянина України. Конфлікт виник із-за того, що ОСОБА_1 усно повідомила ОСОБА_4 , що 09.04.2022 року не вийде на військову службу у зв`язку із хворобою при цьому не надаючи жодного документа з медичного пункту, що засвідчував би факт хвороби.
11.04.2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) № 181 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким за порушення військової дисципліни, а саме статті 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 08.04.2022 року старший солдат ОСОБА_1 порушила правила військової дисципліни, а саме відкрито та зухвало у присутності інших військовослужбовців принижувала честь та гідність офіцера, шляхом нецензурного висловлювання в сторону старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_4 , на підставі пункту (в) статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого радіотелефоніста інформаційно-телекомунікаційного вузла старшого солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».
12.04.2022 року було складено акт про доведення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2022 року №181, яким засвідчено факт відмови від підпису та ознайомлення з зазначеним наказом командира в/ч з боку ОСОБА_1 з мотивів незгоди з дисциплінарним стягненням.
12.04.2022 року позивачем на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 направлено рапорт, яким вона доповіла, що 08.04.2022 року в приміщенні штабу Військової частини НОМЕР_1 старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини старшим лейтенантом ОСОБА_4 в черговий раз було допущено образливі та нецензурні висловлювання на її адресу. Підставою чергового приниження її честі та гідності стала її спроба заздалегідь попередити про свою хворобу і можливу відсутність на службі 09.04.2022 року. У відповідь позивач отримала звинувачення у неякісному лікуванні в період з 29.03.2022 року по 02.04.2022 року. Після чергової порції характеристики її особистості, вона не стрималась і була втягнута в конфлікт, який завершився взаємними звинуваченнями та образами. Після цього, за її відсутності, ОСОБА_4 написав рапорт про начебто вчинення нею правопорушення, сором`язливо приховавши, що він постійно вчиняє подібні дії стосовно неї, користуючись своєю посадою. Внаслідок поданого рапорту, до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. При цьому, у відношенні позивача не було проведено жодної службової перевірки, не надано можливості надати пояснення. При прийнятті рішення про притягнення до відповідальності повністю проігноровано вимоги статті 86 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», відповідно якого під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Зазначено про незрозумілість застосування одразу такого дисциплінарного стягнення як сувора догана, минаючи такі дисциплінарні стягнення як догана і зауваження.
Позивач, не погоджуючись з прийнятим відносно неї наказом та застосуванням дисциплінарного стягнення, звернулась з даним позовом до адміністративного суду.
Отже, правомірність наказу від 11.04.2022 року № 181 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" є спором переданим на вирішення адміністративному суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.
За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні засади проходження військової служби в Україні визначає Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до пунктів 1, 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно вступу до Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.
Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Пунктом 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно пункту 128 цього Статуту, солдат зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (надалі- Дисциплінарний статут).
Відповідно до п. 1, п. 2 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно пунктів 3 та 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно пункту 5 розділу 1 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.
За змістом пункту 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Пунктом 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Отже, Дисциплінарний статут передбачає різні види дисциплінарних стягнень, застосування яких залежать від ступеню тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни.
При цьому, пунктом 54 Дисциплінарного статуту передбачено, що командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).
Відповідно пунктів 83 та 84 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно пункту 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що Дисциплінарний статут передбачає різні види дисциплінарних стягнень, застосування яких залежать від ступеню тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни. Дисциплінарний статут не встановлює конкретного виду відповідальності який має відповідати певному виду правопорушення, а покладає визначення виду дисциплінарного стягнення на розсуд командира, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого військовослужбовцем порушення військової дисципліни.
При цьому, командир військової частини, обираючи вид відповідальності, має дотримуватись обмежень встановлених пунктом 54 Дисциплінарного статуту та має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).
В даному випадку, оскаржуваний наказ №181 від 11.04.2022 року винесений командиром Військової частини НОМЕР_1 в межах наданих йому повноважень та узгоджується з пунктом 54 Дисциплінарного статуту.
Оскільки, Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку, обрання виду дисциплінарного стягнення належить виключно до повноважень командира.
Щодо доводів позивача, про те, що відповідачем не було призначено службове розслідування, суд зазначає наступне.
Відповідно до статей 47, 84 - 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (із змінами), з метою приведення актів Міністерства оборони України у відповідність до вимог законодавства, наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 року затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.
Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
Відповідно розділу ІІ Порядку №608, службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Службове розслідування не призначається: у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг; якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.
Враховуючи наведені положення Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, суд приходить до висновку, що призначення службового розслідування є правом, але не обов`язком особи, яка приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Підстав, встановлених положеннями Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, які передбачають обов`язкове призначення службового розслідування позивачем не зазначено, а судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності обов`язкових підстав для проведення службового розслідування.
Поряд з цим, суд звертає увагу на вимоги розділу VII Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, яким встановлено, що з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.
Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.
В даному випадку, відповідачем, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, не було проведено ані службової перевірки, ані службового розслідування з метою з`ясування обставин правопорушення або порушення виконавської дисципліни; наявність чи відсутність події вчинення правопорушення.
Відповідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не було здійснено жодних заходів для встановлення та перевірки факту порушення позивачем військової дисципліни. Вважаючи, що її вину у вчиненні правопорушення повністю доведено та підтверджено, відповідачем на підставі одного лише рапорту, без проведення службової перевірки, без відібрання пояснень у позивача та з`ясування обставин порушення нею дисципліни, прийнято оскаржуваний наказ від 11.04.2022 року №181, згідно якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Не заперечуючи твердження відповідача, щодо того, що дії вчинені позивачем можуть бути прикладом підриву авторитету старших начальників та нехтування честю офіцера, суд зазначає, що вчинення таких дій має бути перевірене та доведене у встановленому чинним законодавством порядку.
В даному випадку, наказ №181 від 11.04.2022 року не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, оскільки останній прийнято необґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Також, суд критично ставиться до доводів відповідача та, враховуючи встановлені обставини справи, вважає, що при обранні виду дисциплінарного стягнення командиром Військової частини НОМЕР_1 не було досліджено попередню поведінку позивача, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби, характер та обставини вчинення дисциплінарного правопорушення та визначено вид дисциплінарного стягнення, без дослідження таких обставин.
В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2022 року №181 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 241-243, 246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ №181 від 11.04.2022 року командира Військової частини НОМЕР_2 "про притягнення до дисциплінарної відповідальності" у вигляді накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана" на старшого солдата Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська