Справа № 200/1493/22
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року Справа№200/1493/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії та скасувати рішення-лист №03 від 23.12.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з пунктом 4 статті 42 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 з 01.04.2016 по 30.04.2017 та зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи позивача на філії ЗФ Торецька ТОВ Енергоімпекс з 01.04.2016 30.04.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка покликалася на те, що не може нести відповідальність за неналежне виконання ТЗФ «Торецька» ТОВ «Енергоімпекс» своїх обов`язків щодо сплати страхових внесків.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнало і просило відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Позовна вимога в частині зобов`язання Головного управління зарахувати період з 01.01.2016 по 30.04.2017 в філії збагачувальна фабрика «Дзержинська» ТОВ «Енергоімпекс» до стажу роботи позивачки не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження відповідача. Отримавши пакет документів наданий позивачкою, та розглянувши його за змістом відповідач зробив висновок, що відсутні підстави для перерахунку пенсії оскільки за період роботи, який підлягає перерахунку 01.01.2016 по 30.04.2017 в філії збагачувальна фабрика «Дзержинська» ТОВ «Енергоімпекс» відсутні індивідуальні відомості застрахованих осіб про сплату страхувальником внесків до Пенсійного фонду України. За таких обставин підстави для зарахування зазначеного періоду роботи відсутні. Позивачка звернулась з позовом до неналежного відповідача, оскільки згідно з чинним законодавством, відповідач виконав свої обов`язки повною мірою, в той самий час як в позовній заяві в якості доводу зазначено, що позивачка не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством роботодавцем, а саме ТЗФ «Торецька» ТОВ «Енергоімпекс» своїх обов`язків, щодо сплати страхових внесків. Проте тією ж мірою відповідач вважає, що не повинен нести відповідальність за невиконання обов`язків третіми особами. Позивачка має право звернутися до ТЗФ «Торецька» ТОВ «Енергоімпекс» для врегулювання зазначеного питання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнало, просило відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. ОСОБА_1 22 грудня 2021 року звернулась до управління за перерахунком пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за результатами опрацювання заяви було винесено рішення про відмову в перерахунку. Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961, спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2016 по 30.04.2017 в філії Збагачувальної фабрики Дзержинська ТОВ Енергоімпекс, оскільки відсутні індивідуальні відомості про застрахованих осіб про сплату страхувальником внесків до Пенсійного фонду України. 23 грудня 2021 року за результатами розгляду заяви позивачки прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії №03. Головне управління ПФУ в Донецькій області не приймало оскаржуване рішення від 23.12.2021 відмову в призначенні пенсії №03. Отже, у випадку його скасування, повторно розглядати заяву позивачки про призначення пенсії, повинне те управління Фонду, дії якого буде визнано неправомірними. Головне управління ПФУ в Донецькій області не є належним відповідачем.

31 січня 2022 року суддею Толстолуцькою М.М. відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження, в якості другого відповідача до участі у справі залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

06 червня 2022 року у зв`язку з відрахуванням судді Толстолуцької М.М. зі штату Донецького окружного адміністративного суду справа була прийнята до провадження суддею Циганенком А.І.

20 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення додаткового строку.

14 липня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .

22 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву про перерахунок пенсії за віком №4352.

23 грудня 2021 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №03 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю індивідуальних відомостей застрахованих осіб про сплату страхувальником внесків до Пенсійного фонду України за період роботи з 01.01.2016 по 30.04.2017 в філії збагачувальна фабрика «Дзержинська» ТОВ «Енергоімпекс». Попередній перерахунок пенсії здійснений 01 січня 2019 року до стажу зараховані періоди роботи, які підтверджені сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду України.

В трудові книжці НОМЕР_3 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 , щодо спірного періоду роботи містяться наступні записи:

Філія збагачувальна фабрика «Дзержинська» ТОВ «Енергоімпекс» (мовою оригіналу)

01.12.2006 - принята в основное производство машинистом установок обогащения и брикетирования 3 разряда по переводу из ГОАО ЦОФ «Дзержинская»

15.03.2010 присвоен 4 разряд машиниста установок обогащения и брикетирования

30.04.2017 уволена в связи с переводом в филиал ОФ Щербиновская ООО Донинтеруголь п.5 ст.36 КЗоТ Украины.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини врегулювано Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Згідно з частиною 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Додаток 4 до Положення це форма ОК-5, а додаток 3 до Положення це форма ОК-2.

Відповідно до пункту 2 Положення Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Отже, в розпорядження відповідача була вся необхідна інформація для перерахунку пенсії позивачки, але відповідач не виконав свого обов`язку діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Доводи відповідача про те, що ці періоди роботи не зараховано до страхового стажу роботи у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків підприємством, суд вважає неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону №1058).

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаних постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

На підставі викладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому їх слід задовольнити.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (частина 2 статті 9 КАС України).

Зазначеним нормам кореспондують положення частини 3 статті 245 КАС України відповідно до яких у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Тому, суд, з метою повного захисту порушених прав позивачки, доходить висновку про те, що позов слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №03 від 23 грудня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з пунктом 4 статті 42 Закону №1058-IV з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи позивачки на філії ЗФ Торецька ТОВ Енергоімпекс з 01.04.2016 30.04.2017.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В задоволенні позовних вимог до другого відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання заявника.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З огляду на вказані положення Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуто заяву позивачки про перерахунок пенсії та прийнято рішення №03 від 23.12.21.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Порядком №22-1 не врегульована ситуація як слід діяти в разі скасування рішення органу, що призначає пенсію, за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії.

З системного аналізу положень КАС України можна дійти висновку, що наслідком скасування індивідуального акту суб`єкта владних повноважень є зобов`язання саме цього суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області буде здійснювати виплату пенсії після вирішення питання про перерахунок пенсії та передання відповідних документів.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статі 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 193, 205, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (юридична адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б. 3; ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №03 від 23 грудня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з частиною 4 статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи на філії ЗФ Торецька ТОВ Енергоімпекс з 01.04.2016 30.04.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на користь ОСОБА_1 .

Повний текст рішення складений 27 липня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко