Справа № 400/2325/22
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без розгляду частини позовних вимог

26 липня 2022 р. № 400/2325/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо залишення без розгляду частини позовних вимог в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплатипозивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача вчинити належні дії щодо доплатити позивачу недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень; зобов`язати відповідача вчинити належні дії щодо доплати позивачу недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7 354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні.

До позовної заяви додана заява, в якій позивач просить визнати причини пропуску мною строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити цей строк.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що про невідповідність розмірів щорічної разова грошової допомоги до 5 травня вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та іншим законодавчим актам він дізнався одночасно з виплатою цієї ж допомоги у 2021 році із засобів масової інформації. Позивач вказав, що не міг передбачити, що орган держави (відповідач), який покликаний захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, може ці права порушувати. Позивач зазначачив, що не має юридичної освіти, не знає особливостей соціального забезпечення, у зв`язку з чим не міг знати, що його права порушуються, тобто що розмір виплати не відповідає вимогам законодавства.

Оцінивши зміст заяви, суд дійшов висновку про необхідність поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду та визнавши поданий пакет документів достатнім, ухвалою від 18.03.2022 відкрив провадження у справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач пов`язує порушення його прав, серед іншого, із нарахуванням і виплатою грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж установлено законом.

Частинами першою та четвертою статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30.09.2020, оскільки 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Отже, шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду почав свій відлік з 01.10.2020 та тривав до 01.04.2021.

До суду позивач звернувся 18.02.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Суд узяв до уваги, що у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18) та сформулювала новий правовий висновок, згідно з яким, серед іншого, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду зазначила, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Верховний Суд наголосив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки поданий позивачем позов стосується захисту його соціальних прав, суд вважає за можливе застосувати вищезазначені висновки Верховного Суду до спірних правовідносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі вищенаведеного, керуючись зазначеною вище правовою позицією Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за 2020 рік, а висновок суду про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є передчасним. Зокрема, відсутність у позивача юридичної освіти та незнання того, який саме розмір разової щорічної грошової допомоги до 5 травня є належним, не є непереборною причиною, що не залежала від позивача. Посилання позивача на те, що про порушення його права він дізнався з листа відповідача від 13.12.2021, суд відхиляє, застосовуючи до спірних правовідносин вищезазначену правову позицію Верховного Суду. Суд вказує також, що строк звернення до адміністративного суду з позовним вимогами за 2020 рік позивачем пропущено задовго до початку військової агресії Російської Федерації 24.02.2022 та введення воєнного стану в Україні.

Згідно з частиною четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовних вимог, які заявлені з пропуском строку звернення до адміністративного суду:

- про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- про зобов`язання відповідача вчинити належні дії щодо доплатити позивачу недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі відповідач) в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язання відповідача вчинити належні дії щодо доплатити позивачу недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна