Справа № 420/7315/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7315/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Татарбунарського сектору ГУ ДМС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови та зобов`язання оформити та видати паспорт у вигляді паспорта книжечки, дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

І. Суть спору:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Татарбунарського сектору ГУ ДМС в Одеській області, в якому просила:

1.Визнати відмову Татарбунарського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у відмові ОСОБА_1 видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки, протиправною.

2.Зобов`язати Татарбунарський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Борисівка Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Позивачка звернулась із заявою до відповідача щодо отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, проте відповідач листом у відповідь на таке звернення відмовив позивачці у такій видачі, оскільки необхідне рішення суду.

Позивачка народилась в сім`ї віруючих в Бога людей, сама є віруючою в Бога, має право через свої релігійні переконання на отримання паспорту громадянина України без електронного носія, а тому бездіяльність відповідача щодо неоформлення паспорту громадянина України у формі книжечки вважає протиправною.

(б) Позиція Відповідача

06.06.2022 від представника відповідача надійшов відзив, в якому він у задоволенні позову просив відмовити.

По суті спірних правовідносин відповідач зазначив, що заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт. При цьому, за відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VІІІ наказу МВС України «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» від 06.06.2019 № 456.

Представник відповідача звертає увагу, що процедура встановлення особи проводиться в обов`язковому порядку для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18-річного віку, проте позивач при зверненні не подавала відомості щодо адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та іншої інформації щодо батьків, інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Крім того, протиправність дій відповідача у даному випадку відсутня, оскільки, на підставі письмової заяви позивача, за відсутності будь-яких даних особи та за відсутності необхідних документів відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка.

Також у відзиві відповідач зазначає, що дана адміністративна справа не підпадає під ознаки типової, оскільки позивач не звернулася із відповідною заявою для отримання адміністративної послуги оформлення та видача паспорта громадянина України та за відсутності необхідних документів (рішення суду), то можливо дійти висновку про відсутність факту відмови у видачі паспорту у формі книжечки. Крім того, заяву позивача відповідач розглянув у межах строку визначеного ЗУ «Про звернення громадян» та надав письмову відповідь з роз`ясненням щодо оформлення та видачі паспорту громадянину України.

ІІІ. Процедура та рух справи

27.05.2022 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Позивачка 29.04.2022 звернулась із заявою до відповідача щодо отримання паспорта громадянина України у формі книжечки в зв`язку із досягненням 16-ти річного віку та відмовою від оформлення паспорта громадянина України у формі картки.

11.05.2022 Татарбунарський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області листом за вих. № 5146/18 розглянув заяву позивачки та повідомив, що при зверненні щодо оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки, зразка 1994 року, позивачка не надала необхідних документів, а тому підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, відсутні.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

V. Джерела права та висновки суду

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 року №5492-VI (надалі Закон №5492-VI) документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є , зокрема, паспорт громадянина України.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 цього Закону форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Частиною 1 ст.21 Закону України №5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Згідно з ч. 3 ст.13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, яке було затверджено Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІІ) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25-і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Водночас з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Постанова №302) затверджений зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

Пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з п.3 Постанови №302 до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Суд зазначає, що у відповіді на заяву позивача відповідач посилається саме на постанову № 302 зазначивши, що відсутні законні підстави для видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Крім того, у своїй відповіді відповідач також посилається на ч.4 п.3 вказаної постанови, відповідно до якої Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

За таких обставин, суд критично оцінює твердження відповідача, що ним не приймалося рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України в формі книжечки, а заява позивача була розглянута як звернення у межах строку визначеного Законом України «Про звернення громадян» та позивачу надано письмову відповідь з відповідними роз`ясненнями щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України, оскільки по суті відповідь відповідача на заяву позивачки є відмовою у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року. Крім того, жодних посилань на ЗУ «Про звернення громадян» вказана відповідь не містить.

При розгляді вказаної справи суд вважає необхідним врахувати та застосувати висновки Великої Палати Верховного Суду по зразковій справі № 806/3265/17 щодо неправомірності відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Адже частиною 3 ст.291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

В постанові Великою Палатою Верховного Суду від 19.09.2018 року по справі № 806/3265/17 визначено, що ознаками цієї типової справи є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що справа № 420/7315/22 не підпадає під ознаки типової, оскільки позивач не звертався з відповідною заявою з додатками до відповідача, у відповіді на заяву позивача не було зазначено, що відмова позивачці у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки пов`язана з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних.

Так, предмет даної адміністративної справи, як і предмет зразкової пов`язаний з вимогами щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Той факт, що позивач бажає отримати паспорт саме у паперовій формі, а не у формі безконтактного електронного носія сам по собі свідчить про те, що позивач не бажає надавати свою згоду на обробку персональних даних. Тому той факт, що відповідь відповідача, не містила в собі такої підстави як ненадання позивачем згоди на обробку персональних даних, не свідчить про те, що предмети спору у цій та зразковій адміністративних справах є різними.

Вказані обставини спростовують доводи представника відповідача, що наведені вище судом, а справа № 420/7315/22 є типовою (зразкова справа № 806/3265/17).

У постанові від 19.09.2018 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного суд робить висновок, що позовна вимога позивачки про визнання відмови Татарбунарського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у відмові позивачці видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки, протиправною належить до задоволення.

Щодо вимоги позивачки зобов`язати Татарбунарський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати позивачці паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин щодо наявності у позивача права на отримання паспорту громадянина України у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) у відповідача не має права діяти на власний розсуд, а саме оформлювати або не оформлювати паспорт у вигляді паспортної книжечки.

Проте вказаний обов`язок відповідач повинен виконати при наявності відповідних документів, надання яких встановлено законодавством.

Відповідно до наказу МВС України від 06.06.2019 року № 456 «Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» для оформлення паспорту особа, яка досягла 16-річного ріку, або її законний представник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Таким чином, обов`язковою умовою для оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) позивачу є подання нею заяви разом з необхідними документами.

При цьому, з урахуванням доказів, які містяться в матеріалах справи позивачка не довела, що нею виконані всі умови та подані всі документи, які необхідні для видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, а тому підстав для зобов`язання відповідача видати на підставі поданої нею заяви від 29.04.2022 паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки не має.

Проте, оскільки відмова позивача у видачі паспорта зразка 1994 року позивачці обґрунтована саме відсутністю правових підстав для оформлення паспорта та відсутністю рішення суду, яке набрало законної сили, що судом визнано неправомірним, а не недотриманням позивачкою вимог щодо заяви та інших документів, які подаються до відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням висновків суду, що наведені у даному рішенні.

Відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахування наведеного суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною відмову Татарбунарського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у відмові ОСОБА_1 видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки.

3.Зобов`язати Татарбунарський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно, з урахуванням висновків суду, що наведені у даному рішенні, розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві),40 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Татарбунарського сектору ГУ ДМС в Одеській області, адреса: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, .

Суддя Оксана БОЙКО