Справа № 160/5069/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року Справа № 160/5069/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
05.04.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на підставі заяви за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156 з урахуванням страхового стажу 27 років 2 місяця 4 дні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/5069/22 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
31.05.2022 відповідачем подано заяву про продовження строку надання відзиву.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 25.11.1999 Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області.
12.01.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №20 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
У листі одночасно повідомлено, що до страхового стажу не враховано періоди роботи: з 01.06.1997 по 31.12.1998 оскільки у додаткових записах періодів про продовження та припинення дії трудового договору, який зареєстровано 13.06.1996, відсутня печатка підприємця ОСОБА_2 . Для зарахування до стажу роботи вказаних періодів роботи заявнику необхідно підтвердити трудову діяльність документально. Враховуючи зазначене, відділом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю стажу роботи.
12.02.2021 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Нікопольської державної податкової інспекції Нікопольського управління ДПС у Дніпропетровській області та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявою, у якій просив надати йому акт звірки по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з січня 2015 року по грудень 2020 року.
29.03.2021 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Нікопольської державної податкової інспекції Нікопольського управління ДПС у Дніпропетровській області та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із заявою, у якій позивач просив надати йому акт звірки по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з жовтня 2020 року по січень 2021 року; інформацію щодо наявності заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми та часу виникнення такої заборгованості.
31.03.2021 позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Ю.І. із заявою, в якій зазначив, що дані, які містяться в довідках Пенсійного фонду з Реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОК-5 та ОК-7 від 30.03.2021, в довідці про нарахований ОСОБА_1 страховий стаж необхідний для призначення пенсії за віком, а також страхові дані в Реєстрі застрахованих осіб на сайті Пенсійного фонду України станом на 30.03.2021 щодо останньої дати, за яку сплачено позивачем страхові внески 01.10.2014 є неправдивими. У заяві ОСОБА_1 просив донарахувати йому страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату ним єдиного внеску, яка зазначена в листі від 24.02.2021 року № 6749/6/04-36-12-07-48, а також донарахувати страховий стаж необхідний для призначення пенсії за віком на підставі свідоцтва про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи від 08.04.1993, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 12.03.1993 №124/1 та на підставі трудової угоди з підприємцем ОСОБА_2 від 13.06.1996. Такі документи позивачем надавались під час відвідування Відділу обслуговування громадян № 20 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18.03.2021 року, проте вони не були прийняті спеціалістом ОСОБА_3 .
18.05.2021 позивач повторно звернувся до відділу обслуговування громадян №20 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Нікопольського об`єднаного управління ПФУ 03 від 24.05.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.05.2021-30.06.2021 у розмірі 1769,00 грн; з 01.07.2021-30.06.2021 у розмірі 1854,00 грн. та з 01.12.2021-довічно у розмірі 1934,00 грн., виходячи із страхового стажу (неповного) 27 років 4 місяці 4 дні (страховий стаж до 01.01.2004 20 років 5 місяців 15 днів; страховий стаж після 01.01.2004 6 років 10 місяців 19 днів).

Крім того, Відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 08.06.2021 №18628-13710/К-01/8-0400/21 «Про розгляд звернення» на звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України (№ВЕБ-0400-Ф-С-21-043158) від 10.05.2021 було повідомлено, що з 18.05.2021 позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наданими заявником документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 4 місяці 4 дні, у тому числі і період здійснення підприємницької діяльності протягом 2015-2020 років.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії за віком, оформленою листом від 02.02.2021 № 0400-010301-8/14763, а також вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення позивачеві пенсії за віком з 08.12.2020 року на підставі його заяви від 12.01.2021 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/10241/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до відповідача 2 Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформленого листом «Щодо відмови в призначенні пенсії» від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.06.1997 по 31.12.1998 за трудовим договором від 13.06.1996 №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2021 про призначення пенсії та провести розрахунок страхового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду у справі №160/10241/21 не оскаржувалось та набрало законної сили 26.08.2021.

У рішенні суду у справі №160/10241/21 зазначено, що з листа відповідача від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763 судом з`ясовано, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком стала відсутність необхідного страхового стажу (27 років). При цьому, в оскаржуваному рішенні відповідачем вказано, що до страхового стажу позивача не враховано період з 01.06.1997 по 31.12.1998, оскільки у додаткових записах періодів про продовження та припинення дії трудового договору, який зареєстровано 13.06.1996, відсутня печатка підприємця ОСОБА_2 . Підстав для незарахування інших періодів до страхового стажу позивача вказане рішення не містить.

Для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці, а в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи видно, що між підприємцем ОСОБА_2 та робітником ОСОБА_1 укладено трудовий договір від 13.06.1996 №2, зареєстрований Нікопольською ОДПІ 13.06.2021 з відміткою про розірвання договору з реєстрацією 06.03.2001, строком дії на один рік з 01.06.1996. У наданій позивачем до матеріалів справи копії вказаного трудового договору містяться відмітки про продовження з 01.06.1997 до 01.06.1998, з 01.06.1998 по 01.06.1999 та з 01.06.1999 по 01.06.2000 відповідно, які скріплені підписами та печатками приватного підприємця ОСОБА_2 .

При цьому, суд зазначає, що копія зазначеного трудового договору, яка надана відповідачем до матеріалів справи, неналежної для читання якості, що унеможливлює перевірку судом наявність печатки на записі про продовження строку дії трудового договору з 01.06.1997 до 01.06.1998 та з 01.06.1998 по 01.06.1999 у копії договору, яка надавалась позивачем до заяви від 12.01.2021.

Крім того, суд акцентує увагу, що обґрунтування неврахування саме періоду з 01.06.1997 по 31.12.1998, тоді як договір продовжувався з 01.06.1997 до 01.06.1998 та з 01.06.1998 по 01.06.1999 відповідно, оскаржуване рішення не містить.

Наявність чи відсутність відтиску печатки на записі про продовження трудового договору позивача від 13.06.1996 №2, не може бути підставою для позбавлення права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення.

Суд не надає оцінки доводам сторін щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки така обставина не була підставою для прийняття оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформленого листом «Щодо відмови в призначенні пенсії» від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763.

В той же час, суд наголошує, що позовних вимог про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позовна заява не містить, тобто суд надає оцінку діям/бездіяльності та рішенню відповідача-1 в межах заявлених позовних вимог.

Разом із тим, оскільки обґрунтування щодо підстав незарахування до страхового стажу позивача будь-яких інших періодів роботи позивача, окрім періоду роботи позивача з 01.06.1997 по 31.12.1998, оскаржуване рішення не містить, то суд приходить до висновку про необґрунтованість рішення відповідача про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформленого листом відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Щодо відмови в призначенні пенсії» від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763.

Відповідачем протиправно невраховано до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи, то суд вважає за необхідне з метою повного та всебічного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 01.06.1997 по 31.12.1998.

Щодо позовної вимоги про «зобов`язання Відповідача-1 прийняти рішення про призначення пенсії за віком з 08.12.2020 року на підставі заяви від 12.01.2021 року», суд у справі №160/10241/21 зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, суд у справі №160/10241/21 вважає, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2021 про призначення пенсії та провести розрахунок страхового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

Відповідно до ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/10241/21 Відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 20.01.2022 №2496-40293/К-01/8-0400/22 повідомлено позивача, що на виконання вказаного судового рішення, до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 01.06.1997 по 31.12.1998 за трудовим договором від 13.06.2022 №2, та повторно розглянуто заяву про призначення пенсії від 12.01.2021. Страховий стаж складає 23 роки 9 місяців. Враховуючи зазначене, в призначенні пенсії згідно із заявою від 12.01.2021 відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу.

Звертаючись до суду з позовом у цій адміністративній справі, позивачем заявлені тотожні позовні вимоги, які відповідають позовним вимогам в адміністративній справі №160/10241/21, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на підставі заяви за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156 з урахуванням страхового стажу 27 років 2 місяця 4 дні.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на підставі заяви за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156, судом у справі №160/10241/21 було зазначено наступне.

Рішення за результатами розгляду заяви вказаної заяви позивача від 12.01.2021 було прийнято лише 02.02.2021 (лист відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Щодо відмови в призначенні пенсії від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763), тобто з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку. Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем в порушення передбаченого ч.2 ст.77 КАС України обов`язку доказування жодним чином (будь-якими доказами та/або поясненнями) не було спростовано доводів позивача про порушення пенсійним органом терміну розгляду заяви про призначення пенсії від 12.01.2021.

Таким чином, судом у справі №160/10241/21 зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області допущено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за результатами заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 12.01.2021 у законодавчо визначений строк.

Суд у справі, що розглядається, зазначає, що в адміністративній справі №160/10241/21 вже було вирішено заявлену у цій справі позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно нерозгляду заяви про призначення пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156.

Вирішення вказаного питання в цій судовій справі, за умови наявності вирішеного цього ж питання судом у рішенні, яке набрало законної сили, не допускається.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 № 156 з урахуванням страхового стажу 27 років 2 місяця 4 дні, суд вказує наступне.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/10241/21 надано правову оцінку доводам щодо протиправності нерозгляду заяви позивача від 12.01.2021 № 156, зараховані спірні періоди роботи позивача та зобов`язано повторно розглянути вказану заяву.

Станом на момент розгляду справи №160/10241/21 судом надавалась оцінка листу Відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.06.2021 №18628-13710/К-01/8-0400/21 «Про розгляд звернення» на звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України (№ВЕБ-0400-Ф-С-21-043158) від 10.05.2021, яким повідомлено, що з 18.05.2021 позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наданими заявником документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 4 місяці 4 дні, у тому числі і період здійснення підприємницької діяльності протягом 2015-2020 років.

Проте, у рішенні суду у справі №160/10241/21 зазначено: щодо доводів сторін щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За положеннями частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі наведених норм, суд не надає оцінки доводам сторін щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки така обставина не була підставою для прийняття оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформленого листом Щодо відмови в призначенні пенсії від 02.02.2021 №0400-010301-8/14763.

В той же час, суд наголошує, що позовних вимог про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позовна заява не містить, тобто суд надає оцінку діям/бездіяльності та рішенню відповідача-1 в межах заявлених позовних вимог.

Відтак, оскаржуване рішення, яке було прийнято на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №160/10241/21, та яке є предметом розгляду у цій справі від 20.01.2022 №2496-40293/К-01/8-0400/22, не містить такої підстави для відмови у призначенні пенсії, як відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказане рішення, оформлене листом від 20.01.2022 №2496-40293/К-01/8-0400/22, прийнято на виконання резолютивної частини рішення суду від 26.07.2021 у справі №160/10241/21, яким зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.06.1997 по 31.12.1998 за трудовим договором від 13.06.2022 №2.

Суд зауважує, що винесення судового рішення, яке міститиме оцінку судового рішення, ухваленого в іншій справі, суперечитиме статті 129-1 Конституції України.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 355/1648/15-а та від 21.11.2019 року у справі № 802/1933/18-а.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

За приписами ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05.02.2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 року у справі № 611/26/17.

Суд в межах нового адміністративного спору не наділений повноваженнями надавати правову оцінку рішенню суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду, прийнятого в межах іншої справи, а також здійснювати контроль за виконанням такого рішення в порядку нового позовного провадження.

Фактично позивачем заявлено вимогу про перевірку виконання рішення суду у справі №160/10241/21, що є неприпустимим, отже позивачем обрано неналежний спосіб правового захисту.

З цих підстав, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке викладено в листі від 20.01.2022 № 2496-40293/К-01/8-0400/22 про відмову в призначенні пенсії за віком на підставі заяви за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 № 156, не підлягає задоволенню.

Натомість, суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву за призначенням пенсії за віком від 12.01.2021 року № 156 з урахуванням страхового стажу 27 років 2 місяця 4 дні.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на протиправність дій відповідача щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року з підстав наявності в картці особового рахунку позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача суд досліджує вказане питання, враховуючи, що заявлене до оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке викладено в листі від 20.01.2022 № 2496-40293/К-01/8-0400/22, не містить такої підстави для відмови, та враховуючи суть спору, зважаючи на некоректність заявлених позивачем позовних вимог.

Як встановлено судом та як зазначено позивачем в позовній заяві та відповідачем у відзиві, до загального страхового стажу не було зараховано періоди ведення позивачем підприємницької діяльності з 01.06.2015 по 31.07.2015, з 01.12.2015 по 31.12.2015, з 01.03.2016 по 31.03.2016, з 01.09.2016 по 30.09.2022, з 01.01.2017 по 30.11.2017, з 01.01.2018 по 31.12.2019, оскільки у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування були відсутні відомості про сплачені страхові внески за зазначений період.

Відповідачем у відзиві зазначено, що 22.04.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла відповідь з Державної податкової служби України у Дніпропетровській області, в якій зазначено, що станом на 20.04.2021 у СПД ОСОБА_1 відсутня заборгованість. Але навіть після отриманої інформації, дані щодо сплати єдиного внеску в системі персоніфікованого обліку не з`явилися, це питання до ГУ Державної податкової служби України у Дніпропетровській області. У зв`язку з тим, що отримання даних про підтвердження сплати страхового внеску за період з 2015 р. по грудень 2020 р. управлінням отримано після 20.04.2021 тобто зі спливом тримісячного терміну, пенсія за віком ОСОБА_1 була призначена за новою його заявою, яка надана особисто позивачем 18.05.2021.

Отже, вказані періоди ведення підприємницької діяльності позивачем не оспорюються сторонами справи.

Факт наявності у позивача страхового стажу 27 років 4 місяці 4 дні, у тому числі і період здійснення підприємницької діяльності протягом 2015-2020 років, підтверджено відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в листі від 08.06.2021 №18628-13710/К-01/8-0400/21 «Про розгляд звернення» на звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України (№ВЕБ-0400-Ф-С-21-043158) від 10.05.2021.

Також у матеріалах адміністративної справи наявні пояснення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в яких зазначено, що згідно з інформаційними системами ДПС України ОСОБА_1 з 18.01.2001 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець у Нікопольському ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області в статусі «платник податків за основним місцем обліку».

Дата реєстрації у Єдиному державному реєстрі - 16.01.2001.

Згідно з даними про реєстрацію платником ЄСВ ОСОБА_1 з 16.01.2001 є платником ЄСВ та має позначку «Пенсіонер за віком» з 18.05.2021.

Відповідно до даних ІКС «Податковий блок», в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 по технологічному коду класифікації єдиного внеску 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» за період з 01.01.2015 по 30.04.2022 обліковується наступні суми сплати: за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - 1267,95 грн.; за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 1323,47 грн.; за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 990,00 грн.; за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 15819,54 грн.; за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 10719,72 грн.; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 9049,48 грн.; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 9900,00 грн.; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - сплата відсутня.

Недоїмка по технологічному коду класифікації єдиного внеску 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV унормовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно зі статтею 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Тобто вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Як вже зазначено, підприємці при досягненні пенсійного віку мають право на призначення пенсії за віком, проте зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.

Судом встановлено, що відповідно до даних ІКС «Податковий блок», в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 по технологічному коду класифікації єдиного внеску 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» за період з 01.01.2015 по 30.04.2022 обліковується наступні суми сплати: за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 - 1267,95 грн.; за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 1323,47 грн.; за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 990,00 грн.; за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 15819,54 грн.; за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 10719,72 грн.; за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 9049,48 грн.; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 9900,00 грн.; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 - сплата відсутня.

Недоїмка по технологічному коду класифікації єдиного внеску 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» відсутня.

Таким чином, позивач мав право на призначення пенсії за заявою від 12.01.2021 року № 156 з 08.12.2020, з урахуванням періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року.

Відповідач вказаний факт не заперечує, однак вказує, що після отриманої інформації, дані щодо сплати єдиного внеску в системі персоніфікованого обліку не з`явилися, це питання до ГУ Державної податкової служби України у Дніпропетровській області.

У зв`язку з тим, що дані про підтвердження сплати страхового внеску за період з 2015 р. по грудень 2020 р. управлінням отримано після 20.04.2021 тобто зі спливом тримісячного терміну, пенсія за віком ОСОБА_1 була призначена за новою його заявою, яка надана особисто позивачем 18.05.2021.

Суд звертає увагу на те, що позивач не може нести відповідальність у вигляді непризначення пенсії через відсутність в системі персоніфікованого обліку даних щодо сплати єдиного внеску, у разі фактичної сплати відповідних внесків, що підтверджено матеріалами справи.

Витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Відтак, позивач мав право на призначення пенсії з 08.12.2020, з урахуванням періоду його підприємницької діяльності, що провадилася з січня 2015 року по грудень 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позивачем не було визначено вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування при призначенні пенсії з 08.12.2020 періоду його підприємницької діяльності з січня 2015 року по грудень 2020 року, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 з січня 2015 року по грудень 2020 року при призначенні пенсії з 08.12.2020.

Як наслідок, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2021 № 156 про призначення пенсії з 08.12.2020, з урахуванням періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 з січня 2015 року по грудень 2020 року.

При цьому, суд не розраховує конкретну кількість страхового періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 , оскільки відповідні повноваження покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією від 03.05.2022 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 з січня 2015 року по грудень 2020 року при призначенні пенсії з 08.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2021 № 156 про призначення пенсії з 08.12.2020, з урахуванням періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 з січня 2015 року по грудень 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський