Справа № 240/8916/21
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8916/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

25 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контакт" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

ПП "Контакт" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати видане Київською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів від 28.04.2021 №UA100000/2021/300061/2;

- визнати протиправною і скасувати видану Київською митницею Держмитслужби Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.04.2021 №UA100630/2021/00188.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, зокрема, про те, що під час митного оформлення встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Відповідно до пункту 4.3 до контракту від 20.12.2019 №1220-2019 зі змінами внесеними додатком №2 від 25.11.2020 поставка товару повинна бути здійснена після отримання передоплати, що становить 30% суми зазначеній в проформі-рахунку. Відповідно до коносаменту завантаження товару відбулося 20.03.21. Разом з тим, до митного оформлення було надано платіжні доручення №5 від 26.04.2021 та №4 від 21.04.2021, які були здійснені після завантаження товару на борт судна, що суперечить умовам контракту. Даний факт може свідчити про те, що товар фактично проданий покупцю на інших комерційних умовах, які могли вплинути на ціну продажу товару. Крім того, банківські платіжні документи не містили підпису уповноваженої особи банку, хоча наявність такого підпису передбачена формою документа. З урахуванням зазначених обставин просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2021 ПП "Контакт" подало до відділу митного оформлення №2 митного посту «Коростень» Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (далі - ЕМД) №UA100630/2021/087856 (а.с.15-17) для здійснення митного оформлення ввезених товарів - "верстати тросові для різки камня" (3 комплекти) загальною вартістю 30750,00 дол. США, заявивши митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору, з розрахунку 1,699 дол. США/кг з урахуванням транспортних витрат.

В підтвердження заявленої митної вартості товару під час митного оформлення позивачем надано контракт №1220-2019 від 20.12.2019 з фірмою «YUNFU CITY XINDA MACHINERY» (Китай) (а.с.24), додатки №2 від 25.11.2020 та №3 від 10.02.2021 до цього контракту (а.с. 25-26), проформу-інвойс №XD202010 від 12.03.2021 (а.с.27), комерційний інвойс №XD202010 від 12.03.2021 (а.с.28), платіжні доручення від 21.04.2021 та від 26.04.2021 про повну оплату товару (а.с.33-36), коносамент (морська накладна) №MRFB21031656 (а.с. 37), рахунок №0000-000195 від 21.04.2021 за перевезення (а.с. 38), довідку від 26.04.2021 №128 про відсутність страхування міжнародного перевезення вантажу (а.с.39).

Відповідач, здійснюючи митний контроль, дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за товар, а також відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, тому надіслав повідомлення позивачу про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: прайс-листа виробника товару, висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, копію митної декларації країни відправлення, виписку з бухгалтерської документації (а.с.47).

28.04.2021 відповідач додатково повідомив ПП "Контакт", що митна вартість поданого до митного оформлення товару є нижчою, ніж вартість вже ввезених на митну територію схожих товарів; що оплата за товар позивачем була здійснена після відвантаження товару в порушення умов контракту, а це в свою чергу може свідчити про продаж товару на інших комерційних умовах, що могло вплинути на кінцеву ціну товару, вважаючи це розбіжністю, яка не дозволяє йому перевірити яка сума була фактично сплачена чи підлягає сплаті за товар (а.с.48).

На виконання вимог митного органу, 28.04.2021 ПП "Контакт" додатково надало для підтвердження заявленої митної вартості товару прайс-лист від 01.03.2021 (а.с.29), митну декларацію країни відправлення (Китай) №Е6878979 від 14.03.2021 (а.с.30), експертний висновок Житомирської ТПП № В-1478 від 27.04.2021 (40-45), платіжні доручення №4 і 5 від 21.04.2021 і від 26.04.2021 з відмітками банку про проведену оплату, лист продавця товару №513 від 15.03.2021 про зміну умов оплати за товар (а.с.32), податкову накладну № від 12.03.2021 (а.с.46).

На підставі наданих позивачем документів відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА100000/2021/300061/2 від 28.04.2021(а.с.10) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100630/2021/00188 від 28.04.2021. При цьому була скоригована вартість товару - 3-х каменерізальних верстатів за резервним методом до 16086,50 дол. США за кожну одиницю, тим самим збільшено митну вартість з 1,699 дол./кг до 2,116 дол./кг.

Позивач вважає вищевказані дії та висновки відповідача упередженими і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, тому для захисту своїх прав звернутися до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході судового розгляду належними доказами відповідачем не спростовано те, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару.

Дослідивши спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

В свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Згідно з вимогами ч. ч. 4,5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаних положень Кодексу встановлено, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення.

В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З урахуванням законодавства, яке регулює спірні правовідносини при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження митної вартості та обраного методу її визначення згідно з ч.2 ст. 53 МК України позивач надав відповідачу контракт №1220-2019 від 20.12.2019 з фірмою «YUNFU CITY XINDA MACHINERY» (Китай), додатки №2 від 25.11.2020 та №3 від 10.02.2021 до цього контракту, проформу-інвойс №XD202010 від 12.03.2021, комерційний інвойс №XD202010 від 12.03.2021, платіжні доручення від 21.04.2021 та від 26.04.2021 про повну оплату товару, коносамент (морська накладна) №MRFB21031656, рахунок №0000-000195 від 21.04.2021 за перевезення, довідку від 26.04.2021 №128 про відсутність страхування міжнародного перевезення вантажу, прайс-лист від 01.03.2021, митну декларацію країни відправлення (Китай) №Е6878979 від 14.03.2021, експертний висновок Житомирської ТПП № В-1478 від 27.04.2021, платіжні доручення №4 і 5 від 21.04.2021 і від 26.04.2021 з відмітками банку про проведену оплату, лист продавця товару №513 від 15.03.2021 про зміну умов оплати за товар, податкову накладну № від 12.03.2021.

Згідно з вимогами ч. ч. 4,5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що документи, подані позивачем під час митного оформлення імпортованого товару, підтверджують числові значення задекларованої позивачем фактично сплаченої митної вартості. Подані документи містять числові дані, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5статті 58 МК України.

Доводи апелянта про те, що під час перевірки правильності визначення митної вартості товару було виявлено розбіжності, а саме: відповідно до коносаменту завантаження товару відбулося 20.03.2021, а надані платіжні доручення №5 від 26.04.2021 та №4 від 21.04.2021 підтверджують факт здійснення оплати після завантаження товару на борт судна, що суперечить умовам пункту 4.3 до контракту від 20.12.2019 №1220-2019 зі змінами внесеними додатком №2 від 25.11.2020, колегія суддів вважає необґрунтованими. Оскільки відповідно до листа фірми «YUNFU CITY XINDA MACHINERY» (Китай) - продавця товару №513 від 15.03.2021 позивачу повідомлено, що у зв`язку із карантинними обмеженнями оплату товару дозволено провести не пізніше вивантаження товару на склад підприємства позивача.

Водночас, умови і порядок оплати товару покупцем продавцю, як правило, визначається домовленістю сторін, та можуть змінюватися, якщо жодна із сторін не заперечує щодо таких змін.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено здійснення оплати за поставлений товар, зазначені апелянтом обставини не впливають на розмір визначеної позивачем митної вартості товару.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що при здійсненні коригування митної вартості імпортованого ПП "Контакт" товару відповідач орієнтувався на митну вартість подібного станка виробництва Польщі, якісні характеристики якого відрізняються від поставлених позивачу та й ціни товарів виробників з Євросоюзу є дорожчими ніж аналогічні виробників Китаю.

З урахуванням вищезазначених норм митного законодавства та наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що наданими декларантом митному органу справи документами підтверджено числові значення митної вартості товарів, що визначені у ЕМД №UA100630/2021/087856.

Відповідачем не надано в ході судового розгляду справи доказів, які б спростовували зміст документів, долучених декларантом для митного оформлення товарів - "верстати тросові каменерізальні".

Отже, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням №UA100000/2021/300061/2 від 28.04.2021.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA100000/2021/300061/2 від 28.04.2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.04.2021 №UA100630/2021/00188. прийнято без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому вони є такими, що підлягають скасуванню.

Водночас, апелянт не погоджується з розміром судового збору, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у справі №1.380.2019.001962. Однак, в апеляційній скарзі не обгрунтовано розрахунок ціни позову в розмірі 68 502,55 грн, з урахуванням розміру митних платежів, розрахованих згідно із задекларованою позивачем митною вартістю товару та розміру митних платежів, розрахованих згідно із митною вартістю товару, яка була скоригована відповідачем. Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо розміру судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.