Справа № 420/3992/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3992/22

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. Дата і місце ухвалення: 16.05.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНИ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо невизнання податкової декларації, зобов`язання прийняти податкову декларацію датою її фактичного отримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНИ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданої ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рік від 22.03.2019р., як податкової декларації;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств за 2018 рік (уточнюючу), реєстраційний номер №931395048 вiд 22.03.2019р., датою її фактичного отримання, а саме: 22.03.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22.03.2019р. засобами електронного зв`язку ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» подало до Головного управління ДФС в Одеській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік, про отримання та прийняття якої товариству того ж дня надіслано квитанції №1 та №2. Позивачем було сплачено податок на прибуток підприємств за 2018 рік на підставі даних, зазначених у відповідній декларації. Однак, ГУ ДПС в Одеській області листом вiд 17.02.2022р. повідомило ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА», що уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2018 рік подана з порушенням вимог п.46.2 ст.46 та п.48.3 ст.48 ПК України, у зв`язку з чим її не визнано як податкову декларацію, та про наявність у підприємства заборгованості з податку на прибуток підприємств. Дії відповідача з невизнання поданої податкової декларації позивач вважає протиправними, оскільки контролюючим органом замість прийняття повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації, надіслано платнику податків лист про невизнання його декларації податковою звітністю, чим порушено вимоги п.49.11 ст.49 ПК України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданої ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рік від 22.03.2019р., як податкової декларації.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області прийняти податкову декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств за 2018 рік (уточнюючу), реєстраційний номер №931395048 вiд 22.03.2019р., датою її фактичного отримання, а саме: 22.03.2019р.

Стягнуто на користь ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 16.05.2022р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що фінансовий звіт є додатком до податкової декларації з податку на прибуток підприємств та її невід`ємною частиною. На момент подання уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» не надало фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва. У зв`язку з цим, контролюючим органом 22.03.2019р. сформовано квитанцію №2, в якій зазначено, що документ доставлено до ГУ ДФС в Одеській області, пакет не прийнято.

Також, апелянт посилається на те, що позивачем обрано не належний спосіб захисту його прав у спірних правовідносинах. Товариством не оскаржено лист ГУ ДПС в Одеській області від 17.02.2022р. вих. №5429/6/15-32-18-07-06 щодо невизнання податкової звітності, який є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції не досліджено технічну можливість прийняти декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік саме датою її фактичного отримання, а саме 22.03.2019р.

ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що вказівку у квитанції №2 про неприйняття пакету документів не можна вважати повідомленням про відмову у прийнятті податкової декларації в розумінні ст.49 ПК України. Більше того, у надісланій контролюючим органом товариству квитанції №2, копію якої позивачем додано до позовної заяви, зазначено про прийняття пакету документів, що дало платнику податків підстави вважати, що уточнююча податкова декларація була прийнята до опрацювання та врахована при адмініструванні податків. Позивач вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не досліджено технічну можливість прийняти декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік саме датою її фактичного отримання. Зазначає, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень (вчинення дій, допущення бездіяльності), а тому суд не може перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» перебуває на обліку у Приморській ДПІ, Південному управлінні Головного управління ДПС в Одеській області, зареєстровано платником податку на додану вартість 01.10.2015р. №200232049.

06.10.2015р. позивач уклав договір з ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання електронних документів №061020151.

01.03.2019р. ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» засобами електронного зв`язку подало до Головного управління ДФС в Одеській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік. Отримання вказаної декларації підтверджується квитанцією №1 та квитанцією №2 від 01.03.2019р., що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України», версія 2.3.1.21.

22.03.2019р. ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» засобами електронного зв`язку подало до Головного управління ДФС в Одеській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік.

Отримання відповідачем уточнюючої податкової декларації підтверджується квитанцією №1 та квитанцією №2 вiд 22.03.2019р., що були сформовані в автоматизованій системі «Єдине вiкно подання електронних документів ДФС України», версія 2.3.1.1.

25.03.2019р. позивачем подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДФС в Одеській області фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (реєстр. №), отримання якого також підтверджується квитанціями №1 та №2, сформованими в автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України».

Сторонами у справі не заперечується, що ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» було сплачено податок на прибуток підприємств за 2018 рік на підставі даних, що були визначені в податковій декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючій) за 2018 рік вiд 22.03.2019р.

Однак, листом за вих. №5429/6/15-32-18-07-06 від 17.02.2022р. ГУ ДПС в Одеській області повідомило підприємство, що уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за 2018 рік подана з порушенням вимог п.46.2 ст.46 та п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, а тому її не визнано як декларацію. Також, повідомлено про наявність у ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» заборгованості зі сплати податку на прибуток підприємств.

Вважаючи протиправними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо невизнання податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рiк вiд 22.03.2019р., як податкової декларації, ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» звернулося з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов товариства суд першої інстанції виходив з того, що одержавши від платника податків податкову звітність, контролюючий орган зобов`язаний перевірити наявність у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, та прийняти одне з двох рішень: або прийняти податкову звітність, або відмовити у її прийнятті, одночасно повідомивши платника податків про причини відмови. Повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації відповідачем у встановлений строк позивачу надіслано не було. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що відмова ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток (уточнюючої) від 22.03.2019р. містилася у виписаній та направленій в електронному вигляді підприємству квитанції №2, зазначивши, що такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» та їх задоволення виходячи з наступного.

Згідно п.п.16.1.2, п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Пунктом 46.2 статті 46 ПК України встановлено, що платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Згідно п.48.1 ст.48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2 статті 48 ПК України визначено, що обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

При цьому, пунктом 48.3 статті 48 ПК України визначено обов`язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація.

Такими реквізитами є: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно п.48.5 ст.48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана.

В свою чергу, п.48.7 ст.48 ПК України передбачено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів регулюється статтею 49 ПК України.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України визначено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п.49.9 ст.49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

- за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

- у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

При цьому, пунктом 49.10 статті 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Положеннями п.49.11 ст.49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Згідно п.49.12 ст.49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Пунктом 49.15 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв`язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Таким чином, системний аналіз наведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може відмовити у прийнятті податкової декларації виключно у випадку порушення платником податку при її заповненні вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. При цьому, контролюючий орган зобов`язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови у строк, передбачений пунктом 49.11 статті 49 ПК України.

В матеріалах справи відсутнє надіслане ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рік, надісланої 22.03.2019р.

Посилання апелянта на те, що про неприйняття податкової декларації ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рік зазначено в надісланій позивачу квитанції №2 від 22.03.2019р. колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в наявній в матеріалах справи квитанції №2 зазначено «Пакет прийнято». Доказів протилежного ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій Головним управлінням ДПС в Одеській області не надано.

У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо невизнання поданої ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» податкової декларації з податку на прибуток підприємств (уточнюючої) за 2018 рік від 22.03.2019р., як податкової декларації.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено технічну можливість прийняти декларацію ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» з податку на прибуток підприємств (уточнюючу) за 2018 рік саме датою її фактичного отримання, а саме 22.03.2019р.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки пунктом 49.13 статті 49 ПК України чітко визначено, що у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Необґрунтованими, також, колегія суддів вважає посилання апелянта на обрання позивачем не належного способу захисту його прав. Лист ГУ ДПС в Одеській області від 17.02.2022р. вих. №5429/6/15-32-18-07-06 не є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо невизнання податкової звітності, як про це зазначає апелянт, а є відповіддю на запит ТОВ «ІНЧКЕЙП ШИПІНГ СЕРВІСИЗ УКРАЇНА» від 15.02.2022р., про що зазначено безпосередньо у вказаному листі.

Більше того, ПК України передбачено вчинення контролюючим органом дій щодо прийняття податкової декларації або щодо відмови у її прийнятті, а не щодо невизнання податкової звітності.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління ДПС в Одеській області та скасування рішення суду першої інстанції від 16.05.2022р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 липня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук