Справа № 420/377/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/377/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення спільної житлово-побутової комісії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України оформлене протоколом № 11 від 27 вересня 2021 «Про зняття з квартирного обліку частини майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: 3 (три) особи, зокрема ОСОБА_1 , дружини - ОСОБА_2 , малолітньої доньки - ОСОБА_3 »; зобов`язати військову частину НОМЕР_4 Національної гвардії України та Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (спільну житлово-побутову комісію Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України та військову частину НОМЕР_4 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Південному Одеському територіальному управлінні Національної гвардії України (військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України) майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: 3 (три) особи, зокрема ОСОБА_1 , дружину - ОСОБА_2 , дочку - ОСОБА_3 , за тим самим порядковим номером, який існував до моменту прийняття рішення, із включенням до загальної черги з 19 вересня 2011 року, до першочергової черги з 29 липня 2016 року; зобов`язати Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України) подати реєстратору інформацію, яка містить відомості про майора запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: 3 (три) особи, зокрема про ОСОБА_1 , дружину - ОСОБА_2 , дочку - ОСОБА_3 , за формою Затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.05.2011 № 47 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.11.2013 № 533)), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 червня 2011 р. за № 669/19407, встановленою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством економічного розвитку та торгівлі та Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації для внесення до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за загальною чергою з 19 вересня 2011 року, першочергової черги з 29 липня 2016 року; зобов`язати Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України) надати ОСОБА_1 підтверджуючі документи, які свідчать про внесення до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов його та його сім`ї.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу протягом 2011-2021 рр. за контрактом на посадах офіцерського складу у внутрішніх військах МВС України. Згідно протоколу від 19 вересня 2011 року № 7 рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України позивача вперше зараховано на квартирний облік з 19 вересня 2011 року, на загальних підставах складом сім`ї одна особа. Згідно протоколу від 29 липня 2016 року №11 рішенням житлово-побутової комісії Південного територіального управління Національної гвардії України, внесені зміни до облікової справи квартирного обліку та зараховано позивача та членів його сім`ї до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, зокрема позивача ( ОСОБА_1 ), дружину - ОСОБА_2 , неповнолітню доньку - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з 29 липня 2016 року, на загальних підставах з 19.09.2011. У зв`язку закінчення строку контракту наказом командувача НГУ від 28 травня 2021 року № 92 о/с із позивачем припинений контракт, наказом командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України від 26 липня 2021 року № 152 мене виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 27 липня 2021 року, вислуга років станом на 26 липня 2021 року становить 14 років 13 днів. 20.07.2021 позивач звернувся із рапортом щодо вирішення питання про залишення його з родиною на квартирному обліку, заперечував щодо зняття його та членів моєї сім`ї з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з органів місцевого самоврядування міста Одеси. Однак Рішенням спільної житлово-побутової комісії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, оформлене протоколом від 27 вересня 2021 року № 11 позивача та членів його сім`ї знято з квартирного обліку військової частини та виключено із списків загальної й пільгової черг. Зважаючи на те, що зняття з квартирного обліку та виключення позивача з дружиною та малолітньою дитиною (ІНФОРМАЦІЯ_1) зі списків загальної та пільгової черги обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов порушує їх права і законні інтереси, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Ухвалою судді від 22.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також зазначеною ухвалою витребувано від Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) належним чином завірену копію облікової справи квартирного обліку, заведену на ОСОБА_1 . Витребувані судом документи належало надати до суду у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Копію вищевказаної ухвали направлено засобами електронного зв`язку Південному Одеському територіальному управлінню Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) 28.03.22 о 13:45, проте станом на 21.06.22 витребувані докази до суду не надані.

Ухвалою суду від 21.06.2022 витребувано повторно від Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) належним чином завірену копію облікової справи квартирного обліку, заведену на ОСОБА_1 .

07.07.2022 до суду від Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) надійшов лист від 27.06.2022 № 3/10/3-1136, згідно з яким у зв`язку з військовою агресією проти України та введенням на території України воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 зі змінами від 14.03.2022 № 133/22 «Про введення воєнного стану в Україні, затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, а також виникнення реальної загрози захоплення матеріальних носії інформації з обмеженим доступом, було проведено заходи по знищенню матеріальних носіїв інформації в тому числі, квартирних справ військовослужбовців (акт про відбирання на знищення і знищення квартирних справ та книг обліку від 15.03.2022 № 696), з метою унеможливлення захоплення матеріальних носіїв інформації та запобігання витоку інформації з обмеженим доступом, що могло спричинити негативні наслідки для військовослужбовців та членів їх сімей.

До листа додано витяг з акту про відбирання на знищення і знищення квартирних справ та книг обліку від 15.03.2022 № 696.

Відзиви на адміністративний позов від Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) до суду не надійшли, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2011 р. по липень 2021 р. проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у внутрішніх військах МВС України, відповідно до Закону України від 13.03.2014 року № 867-VII «Про Національну гвардію України».

22 червня 2015 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 21 Кодексу Законів про працю України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно протоколу від 19 вересня 2011 року № 7, рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України ОСОБА_1 вперше зараховано на квартирний облік з 19 вересня 2011 року на загальних підставах складом сім`ї одна особа.

Згідно з протоколом від 29 липня 2016 року № 11, рішенням житлово-побутової комісії Південного територіального управління Національної гвардії України внесено зміни до облікової справи квартирного обліку та зараховано ОСОБА_1 та членів його сім`ї до списків осіб які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, зокрема його дружину - ОСОБА_2 та неповнолітню доньку - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з 29 липня 2016 року, на загальних підставах з 19.09.2011.

У зв`язку закінченням строку контракту наказом командувача НГУ від 28 травня 2021 року № 92 о/с з ОСОБА_1 припинений контракт, а наказом командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України від 26 липня 2021 року № 152 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 27 липня 2021 року. Вислуга років станом на 26 липня 2021 року становить 14 років 13 днів.

20.07.2021 ОСОБА_1 звернувся із рапортом щодо вирішення питання про залишення його разом із родиною на квартирному обліку, а також висловив заперечення щодо зняття його та членів сім`ї з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з органів місцевого самоврядування міста Одеси.

Рішенням спільної житлово-побутової комісії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України та військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України, оформлене протоколом від 27 вересня 2021 року № 11, ОСОБА_1 разом із дружиною та неповнолітньою донькою знято з квартирного обліку військової частини та виключено із списків загальної й пільгової черг, відповідно до п 3.21 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень № 278 від 28.07.2007 року та п.9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Листом від 06.10.2021 року №3/10/3-2926 Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) повідомило позивача про те, що 27 вересня 2021 року Протоколом від 27.09.2021 № 11 його та членів його сім`ї знято з квартирного обліку та виключено зі списків загальної та пільгової черги обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 20.07.2021 подано рапорт Голові ЖБК Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України полковнику ОСОБА_4 щодо вирішення питання про залишення його з родиною на квартирному обліку, однак 12.10.2021 отримано поштове відправлення № 368, яке не вручене під час доставки з інших причин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Частиною першою ст.12 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - ЗУ №2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Вказаний перелік випадків для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов вичерпний.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).

Він визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Відповідно до п.22. Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно з п.29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Суд врахував, що позивач знятий з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення постійними жилими приміщеннями складом сім`ї чотири особи у зв`язку із звільненням у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду).

Відповідно до п.30. Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним.

Згідно з п.31 Порядку житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку.

Відповідно до п.32. Порядку військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Пунктом 33 Порядку встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Згідно з п.34 Порядку на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).

Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п.1 розділу VІ Інструкції житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Як вже було вище встановлено судом, вислуга календарних років позивача становить 14 років 13 днів.

Згідно з п.2. розділу VІ. Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР.

Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються:

військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають в одній квартирі по дві і більше сім`ї незалежно від родинних відносин, та особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (у тому числі, якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей;

члени сімей загиблих, визначені абзацами шостим та восьмим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

військовослужбовці та члени їх сімей, які були забезпечені житловими приміщеннями на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, - із урахуванням вимог законодавства України щодо тимчасово окупованих територій.

Відповідно до п.3. розділу VІ Інструкції облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до п.22 розділу V Інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.3 ст.12 Закону України №2011-XII військовослужбовцям, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 або продовжили військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", жилі приміщення надаються позачергово за рахунок військових формувань за місцем проходження військової служби. При цьому для військовослужбовців, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 зазначеного Закону, до часу перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зараховується час перебування на такому обліку за місцем проживання до прийняття на військову службу за контрактом.

Згідно з п.9 ст.12 Закону України № 2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, існує вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18, від 20 травня 2019 року у справі № 487/6514/17, від 20 січня 2021 року у справі № 460/6031/18.

З огляду на матеріали справи, наказом (по стройовій частині) від 26.07.2021 № 152 припинено контракт про проходження ОСОБА_1 військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частин та всіх видів забезпечення.

Вислуга років станом на 26.07.2021 становить в календарному обчисленні 14 років 13 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 4 місяців 14 днів.

При цьому в даному випадку не існує жодної з визначених п. 9 ст. ст.12 Закону України № 2011-XII підстав, які дозволяють позивачу залишитися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби, як-то:

- звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я (позивач звільнений у зв`язку із закінченням контракту);

- або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років (позивач має вислугу років 14 років 13 днів);

- або у відставку (позивач звільнений у зв`язку із закінченням контракту та);

- а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів;

- у разі неможливості їх використання на військовій службі (позивач звільнений у зв`язку із закінченням контракту).

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно ж з п. 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями також не передбачають підстав для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю в нього лише 14 років 13 днів календарної вислуги.

Саме такий правовий висновок за подібних спірних правовідносин висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року по справі № 752/5881/15-ц.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (АДРЕСА_2; ЄДРПОУ НОМЕР_6), Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) (АДРЕСА_3; ЄДРПОУ НОМЕР_7) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк