Справа № 120/4758/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 липня 2022 р. Справа № 120/4758/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії за віком до страхового стажу періоду роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994.

Тому, з метою зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи та здійснення перерахунку пенсії з дати її призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 27.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.

19.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначено, що у своїй діяльності при призначенні, перерахунку, виплаті пенсій Головне управління як орган державної виконавчої влади керується, зокрема, Законом України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також прийнятими на його виконання підзаконними нормативно-правовим актами.

Так, 12.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058. Головним управлінням 25.05.2022 позивачу направлено лист за № 0200-0205-8/31307 у якому зазначено, що страховий стаж з 13.05.1990 по 20.09.1994 на посаді водія у в/ч ПП66294 не зараховано, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці відсутні номер та дата наказу про звільнення.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

08.04.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, при призначенні пенсії за віком не враховано до страхового стажу період роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994 на посаді водія у в/ч НОМЕР_3, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці відсутній номер та дата наказу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії за віком до страхового стажу періоду роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

Судом встановлено, що позивач 12.04.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідач 08.04.2022 призначив позивачу пенсію за віком у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Втім при призначенні пенсії за віком позивачу не враховано до страхового стажу період роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994 у в/ч НОМЕР_3 на посаді водія, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці відсутній номер та дата наказу.

Таким чином ключовим у цьому спорі є питання про наявність підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Станом на час оформлення трудової книжки позивача (15.08.1979), діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162).

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.73 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п.п. 2.2 Інструкції № 162 у трудову книжку вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність.

Аналогічні положення містяться в п. 6 Порядок № 656.

Згідно п. 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 висловлена позиція, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 по справі № 490/12392/16-а.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення періоду роботи до його страхового стажу і на призначення пенсії з його врахуванням.

Відмовляючи позивачу у врахуванні періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.08.1979, відповідач зіслався на те, що відсутній номер та дата наказу.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Також, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо незарахування при призначені пенсії позивача періоду роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994 та здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення, то суд зазначає, що така підлягає задоволенню в силу того, що вона є похідною від основної та залежить від задоволення останньої (п. 23 ст. 4 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування при призначені пенсії за віком до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13.05.1990 по 20.09.1994 та здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код - НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100 м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ-13322403).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна