Справа № 160/49/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року Справа № 160/49/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
05 січня 2021 року позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" обґрунтовуючи тим, що право на пільгову пенсію з урахуванням відпрацьованого стажу по списку №2 вона набуде при досягненні 55 років. На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VІІІ, неправильно обчислений пільговий стаж та невраховані документи, що підтверджують її пільгових стаж. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. цю позовну заяву було залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, надати відомості, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, та в разі пропуску такого строку, подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави та надати письмові докази в обґрунтування зазначеного.
На виконання вимог ухвали суду від 10.01.2022 р. позивачем 27.01.2022 р. усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
До суду 20.04.2022 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання виклала аналогічну позицію заявленій в позовній заяві.
До суду 22.04.2022 р. від відповідача-1 надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядалася відповідно до статті 114 Закону № 1058, де право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайняті повний робочий день роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. На момент звернення позивач набула 50 ти річного віку з 55 ти необхідного. Згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 10 місяців 2 дні, пільговий стаж по Списку №2 - 14 років. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 25.03.2002 року по 06.11.2002 рік та з 01.07.2004 р. по 03.11.2008 рік так, як позивачем не надано довідку про пільговий характер роботи за вищезазначений період. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1985 р. по 19.07.1988 р. в Зеленодольському СПТУ 16, через не надання диплому. Таким чином підсумовуючи обставини, які були з`ясовані управлінням при розгляді поданих документів ОСОБА_1 , призначити пенсію на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має законних підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 р. залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до участі у справі №160/49/22 у якості другого відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 р. витребувано у Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та Головного управління ПФУ в Житомирській області додаткові докази у справі №160/49/22, а саме:
- документальне підтвердження щодо дати та факту звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах.
Запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові докази, а саме:
- документальне підтвердження щодо дати та факту звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах.
На виконання вимог ухвали суду від 13.06.2022 р. відповідачем-1 21.06.2022 р. було направлено належним чином завірену копію заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, роздруковану з електронної бази.
01 липня 2022 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій остання виклала аналогічну позицію заявленій в позовній заяві.
01 липня 2022 року від позивачки, на виконання ухвали суду від 13.06.2022 р. було надано копія листа від 21.07.2020 р., копію заяви про призначення пенсії від 24.05.2021 р. №3745, копію розписки-повідомлення про отримання необхідних документів від 24.05.2021 р.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 21.07.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових вимогах за Списком №2, яка зареєстрована 28.07.2020 р., відповідно до пункту «б» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 03.08.2020 р. повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових вимогах за Списком №2, оскільки з трудової книжки встановлено, що для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових вимогах за Списком №2 потрібно підтвердити пільговий стаж.
24 травня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових вимогах за Списком №2, відповідно до пункту «б» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р.
У спірному рішенні відповідач вказав, що пенсійний вік згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2), становить 55 років. Вік заявника 50 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 25 років. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 10 років. Пільговий стаж особи становить 14 років 0 місяців 0 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання, оскільки відсутній диплом. До заяви не додано витяг з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці та з переліком посад. Так як підприємство ліквідоване, та відсутнє рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головних управліннях Пенсійного фонду України. Документами підтверджено, що особа станом на 24.05.2021 року має 30 років 10 місяців 2 дні страхового стажу. Працює з 16.09.2020 р. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.06.2025р. або при набутті необхідного пільгового стажу. Враховуючи вищевикладенне, гр. ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю рішення комісії та досягненням 55 років.
Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є недостатній вік.
При цьому, з рішення вбачається, що позичка має достатній пільговий та страховий стаж.
Також, в матеріалах справи наявне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2020 р. у справі №182/4556/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно з наданого рішення від 27.10.2020 р. у справі №182/4556/20 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу було задоволено та встановлено юридичний факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 з датою заповнення 23.08.1988 р. належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.
Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Житомирській області в призначенні ОСОБА_3 , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.
А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_3 набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.
Отже, позивачка, яка на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, досягла 50-річного віку, мала необхідний стаж роботи.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи з 01.09.1985 р. по 19.07.1988 р. в Зеленодольському СПТУ - 16, через не надання диплому, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до п. 8 Порядку № 637 зазначено, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія диплома серії НОМЕР_2 від 19.07.1988 р., який виданий ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) в тому, що вона в 01.09.1985 р. вступила до Зеленодольського середнього професійно-технічного училища № 16 і в 19.07.1988 р. закінчила Зеленодольське середнє професійно-технічне училище № 16 за професією електрослюсар по ремонту і обслуговуванню автоматики і засобів вимірів в електростанцій.
Відомостями трудової книжки серії НОМЕР_3 також підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 01.09.1985 р. по 19.07.1988 р. навчалася в Зеленодольському середньому професійно-технічному училищі № 16 .
Таким чином, період навчання у Зеленодольському середньому професійно-технічному училищі № 16, а саме з 01.09.1985 р. по 19.07.1988 р. підлягає включенню до страхового стажу.
Щодо не зарахування до пільгового стажу позивачки періоду роботи з 25.03.2002 року по 06.11.2002 рік та з 01.07.2004 р. по 03.11.2008 рік так, як позивачем не надано довідки про пільговий характер роботи за вищезазначений період за Списком № 2, суд зазначає таке.
Як зазначає відповідач, ним не зараховано період роботи позивача з 25.03.2002 р. по 06.11.2002 р. та з 01.07.2004 р. по 03.11.2008 р. до пільгового трудового стажу, оскільки в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, не зазначено, про те що позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах передбачених списками (розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи), характер виконуваної роботи, не зазначені списки до яких відноситься цей період роботи.
Отже, щодо доводів відповідача про відсутність уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, оформленої належним чином та виданої на підставі первинних документів, суд зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.03.2020 р. у справі №446/656/17, від 21.05.2020 р. у справі №550/927/17.
Згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 25.03.2002 р. по 06.11.2002 р. працювала на НВО «Кранобудівний завод» контролером матеріалів та робіт в ливарному виробництві 4 розряду, з 01.07.2004 р. по 03.11.2008 р. працювала на ВАТ «Нікопольський кранобудівний завод» контролером матеріалів та робіт в ливарному виробництві 4 розряду.
Втім, суд встановив, що в наданій позивачем трудовій книжці відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача у вказані період роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, як і відсутні відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за спірний період його роботи.
Отже, виходячи з викладеного, суд робить висновок про те, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці.
Так, позивачем було надано довідку № 17 від 05.03.2002 р., №16 від 03.01.2005 р., №17 від 03.01.2005 р., №10 від 03.11.2005 р. уточнююча особливий характер або умови роботи, необхідні для призначені пільгової пенсії.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що означені періоди з 25.03.2002 року по 06.11.2002 рік та з 01.07.2004 р. по 03.11.2008 рік дають їй право на зарахування цих періодів до пільгового стажу за Списком №2.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, суд зазначає таке.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).
За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:
- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;
- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:
- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;
- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту "б" частини І статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1- 5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 року № 1 -р/2020.
У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію.
Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Так, позивачка просить призначити їй пенсію з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 24.01.2021 р., однак із матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась із заявою про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 24.05.2021 р.
Оскільки позивачка досягла пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (50 років), 14.06.2020 р., а із заявою про призначення пенсії звернулася 24.05.2021 р., тобто не в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, тому пенсія має бути призначена саме з дати звернення з відповідною заявою 24.05.2021 р.
Позивач заявила вимогу, зокрема, про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію та виплатити заборгованість. За оцінкою суду, таке формування (виплачувати) спрямоване на майбутнє, що не узгоджується з положеннями КАС України, а тому відповідну вимогу належить задовольнити шляхом зобов`язання виплатити пенсію.
Крім того, оскільки пенсійні виплати про які просить позивачка не нараховані, тому заборгованість на цей час відсутня, відтак у задоволенні вимог щодо виплати заборгованості потрібно відмовити.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко