Справа № 320/4151/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 липня 2022 року Київ № 320/4151/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до ГУ ПФУ у Київській області про визнання протиправною дії відповідача щодо відмови у проведенні йому перерахунку основного розміру пенсії за усіма складовими грошового забезпечення з 01.12.2019 на підставі довідки від 09.07.2021 №1334, якою враховується дані для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019, відповідно до вимог ст.43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988; зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі вищезазначеної довідки, виданої станом на 19.11.2019, відповідно до зазначених вище норм, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 09.05.2022 позовну заяву було залишено без руху, як таку що подано без додержання вимог встановлених ст.ст.160,161 КАС України та визначено десятиденний строк для усунення недоліків позову з дня отримання копії ухвали позивачем.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подана позовна заява у новій редакці та копії наступних документів: довідки про розмір грошового забезпечення; листа ГУ ПФУ від 01.04.2022; свідоцтва про шлюб; свідоцтва про смерть; довідки про причину смерті; поспорта, РНКОПП та пенсійного посвідчення позивача, договору про надання правової допомоги; ордера; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію позову для відповідача. Суд, дослідивши зміст поданої заяви, констатує часткове виконання вимог судового рішення.

Водночас, вимоги ухвали від 09.05.2022 були виконані позивачем частково, у зв`язку з чим ухвалою суду від 31.05.2022 позивачеві продовжено встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня одержання копії вказаної ухвали.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень, ухвала суду від 31.05.2022 про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви була надіслана на електронну адресу представника позивача - адвоката Білика Григорія Івановича, вказану ним у позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пунктом 2 частини 6 статті 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Також, згідно частини 10 статті 126 КАС України, вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

В матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, в якій зазначено, що ухвала суду від 31.05.2022 про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви доставлена позивачу 07.06.2022. Оскільки ані позивач, ані його представник не повідомляли суд про зміну електронної пошти (ч. 3 ст. 131 КАС України), останній вважається належним чином повідомленим, а вказана ухвала врученою позивачу в порядку ст. 129 КАС України.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, враховуючи дату отримання позивачем ухвали суду від 31.05.2022 у справі №320/4151/22 - 07.06.2022, якою було встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали, позивач повинен був усунути недоліки позовної заяви у строк до 13.06.2022 включно.

Однак, у встановлений судом строк позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 31.05.2022, а саме не подано: позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній кінцевої дати спірного періоду, що унеможливлює визначення змісту позовних вимог; надання витягу з Реєстру застрахованих осіб та копію розпорядження про призначення пенсії позивачеві станом на день взяття його на облік як пенсіонера, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, з наведенням у ній підстав невикористання позивачем у 2019-2021 роках на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 15.05.2019 у справі "Молдавська проти України" зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений КАСУ.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у даній справи, з урахування пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зазначчає таке:

право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При дослідженні питання дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковіст нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву. Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Отже, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові по справі №240/12017/19 від 31 березня 2021 року дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Позивачем у якості поважної причини пропуску строку звернення до суду вказано на наявність відмову у проведенні перерахунку пенсії з датою якою позивач пов`язує початок перебігу строку звернення до суду.

Вказана позиція суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у зразковій справі, на яку зроблено посилання вище, тому суд не приймає до уваги твердження позивача, що ним оскаржується відмова у здійсненні перерахунку, а це немає нічого спільного з оскарженням пасивної поведінки органу Пенсійнного фонду. Дане твердження просовується самим позивачем і не відповідає принципу «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt». Триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у нього інформації про стан своїх прав, свобод та інтересів, а тому підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом, не є поважними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої та другої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків, - ч. 5 ст. 169 КАСУ.

Відтак, враховуючи, що у встановлений судом строк позивачем не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду від 31.05.2022, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська обл.) про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.