Справа № 520/7176/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2022 року

м. Київ

справа №520/7176/21

адміністративне провадження № К/990/3366/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Харківській області

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року

у справі №520/7176/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України (розпорядник коштів)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України (розпорядник коштів), в якому просила:

- визнати бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області та Міністерства внутрішніх справ України (розпорядника коштів) щодо затримки нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової вихідної допомоги та остаточного розрахунку при звільненні за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років неправомірними;

- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області та Міністерство внутрішніх справ України (розпорядник коштів) нарахувати та виплатити позивачу одноразову вихідну допомогу та остаточний розрахунок при звільненні за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років;

- стягнути з Головного управління національної поліції в Харківській області та Міністерства внутрішніх справ України (розпорядника коштів) на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги та остаточного розрахунку починаючи з 23 січня 2021 року до часу постановлення судового рішення;

- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області та Міністерство внутрішніх справ України (розпорядник коштів) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно, у розмірах, який визначено Міністерством фінансів України;

- стягнути з Головного управління національної поліції в Харківській області та Міністерства внутрішніх справ України (розпорядника коштів) на користь позивача моральну шкоду, заподіяну позивачу понесеними моральними стражданнями, які викликані бездіяльністю відповідачів у розмірі по 10 000 гривень з кожного відповідача;

- стягнути з Головного управління національної поліції в Харківській області та Міністерства внутрішніх справ України (розпорядника коштів) в рівних частках на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,0 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо затримки нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової вихідної допомоги протиправною.

Зобов`язано Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову вихідну допомогу.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 по жовтень 2017 включно.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та здійснити виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 по жовтень 2017 включно. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції Харківської області задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року скасовано в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову вихідну допомогу, визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 по 06 листопада 2015 року включно та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та здійснити виплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 по 06 листопада 2015 року включно та відмови в задоволенні позову про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги.

Прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову вихідну допомогу, провадження у справі №250/7176/21 в цій частині позовних вимог закрито.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 22 березня 2021 року по 15 червня 2021 року в сумі 36 135,67 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 включно.

Зобов`язано відповідача нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 включно. В іншій частині позову відмовлено.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі № 520/7176/21 залишено без змін.

24 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного Управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №520/7176/21.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору за подання касаційної скарги.

Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

16 травня 2022 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги та платіжне доручення №1203 від 11 травня 2022 про сплату судового збору.

Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень слідує, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища та спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби, а отже в розумінні частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень встановлено, що предметом позову у даній справі є питання стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за відповідний період та зобов`язання нарахувати та здійснити виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що дана справа має виняткове значення для нього у зв`язку з постійним застосуванням відповідних правових норм стосовно виплати середнього заробітку за час затримки при звільненні. на практиці.

Суд відхиляє вказані доводи, оскільки в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник належних обґрунтувань щодо винятковості цієї справи не наводить.

Мотиви, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо застосування норм чинного законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного Управління Національної поліції в Харківській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №520/7176/21.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду