Справа № 160/8022/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/8022/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (головуючий суддя: Єфанова О.В.) по адміністративній справі № 160/8022/21, розглянутої у загальному позовному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, 3 особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.05.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (далі Департаменту), 3 особи ОСОБА_2 , в якій просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо відмови у видачі позивачу дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.08.2016 р., реєстраційний № НОМЕР_1 , та зобов`язати видати їй дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло, що посвідчує право спільної часткової власності позивачки на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржувані дії відповідача є такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини та порушують її законні права.

У відзиві на позов відповідача зазначено про протиправність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог у зв`язку з ненаданням нею необхідних документів, необхідних для видачі позивачці дубліката свідоцтва про право власності на квартиру.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , її малолітньому сину ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 згідно свідоцтва від 25.08.2016 року про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний АДРЕСА_2 , належало по 1/3 частини квартири.

3 особа ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 права власності на 1/3 частини зазначеної квартири, та є співвласником квартири згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №230216565 від 29.10.2020 року.

Через втрату оригіналу зазначеного свідоцтва про право власності на житло, яке їй необхідне для оформлення договору дарування, позивачка звернулася із заявою до Департаменту про видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, в чому їй листом № 3/16-764 від 18.02.2021 року відмовлено.

Відмову Департамента у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло позивачка оскаржила в судовому порядку.

Відповідно до приписів п.1,2,7 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи,

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він головним чином обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16, яка у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі норми права підлягає врахуванню судами при розгляді справи по суті.

Із змісту позову вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані бажанням позивача розпорядитися приналежною їй та її малолітньому сину ОСОБА_3 на праві спільній частковій власності 2/3 квартири АДРЕСА_1 , в якій 1/3 частка квартири належить 3 особі ОСОБА_2 , але через втрату оригіналу свідоцтва від 25.08.2016 року вона позбавлена такої можливості.

За приписами ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином спір стосується правовідносин, пов`язаних з визнанням права власності на об`єкт нерухомості, що є позовом про право, який підлягає розгляду судами загальної юрисдикції в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Викладене свідчить, що позивач, звернувшись до суду із адміністративним позовом про спонукання Департаменту видати їй дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, обрала неналежний спосіб захисту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки судом першої інстанції винесене рішення з порушенням норм процесуального права, це є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ч.1 ст. 238, ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по адміністративній справі № 160/8022/21 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, 3 особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай