Справа № 640/13413/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Глущенко Я.Б., суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Магнат» до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправним і скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Магнат» звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві (далі - відповідач, апелянт) про визнання протиправним і скасування рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, 09 червня 2022 року відповідачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 04 липня 2022 року визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, скаргу залишено без руху через невідповідність вимогам статей 295 та 296 Кодексу адміністративного судочинства України, апелянту визначено строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

На виконання вимоги суду апелянт 18 липня 2022 року звернувся з клопотанням про поновлення процесуального строку, яке обґрунтовує тим, що чинним процесуальним законом не заборонено вдруге подавати апеляційну скаргу після повернення вперше поданої.

Розглянувши клопотання, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Положеннями частини 2 статті 44 та частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом та не можуть мати будь-яких привілеїв.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Наведеним апелянтом у клопотанні доводам щодо відсутності заборони вдруге подавати апеляційну скаргу після повернення вперше поданої вже дана правова оцінка в ухвалі апеляційного суду від 04 липня 2022 року.

Інших об`єктивних перешкод, які не давали скаржнику можливості своєчасно реалізувати право на оскарження судового рішення в апеляційному порядку в строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, не наведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що причини, на які посилається апелянт для поновлення процесуального строку, є неповажними.

Отже, наявні правові підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення Головному управлінню Державної податкової служби в місті Києві апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 248, 299, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження, зазначені Головним управлінням Державної податкової служби в місті Києві, неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Магнат» до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити.

Повернути апелянтові апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька