Справа № 440/11158/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/11158/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.

та представника позивача Даценко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування пункту припису,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Комунальне підприємство "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі - позивач, КП "СпецЕко") звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу (надалі - відповідач, Держекоінспекція Центрального округу), у якому позивач просив визнати протиправним та скасувати пункт 3 припису від 17.06.2021 №07/02.2-21.

Позовні вимоги обґрунтовані твердженням про безпідставність висновків контролюючого органу щодо недотримання КП "СпецЕко" вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" в частині отримання висновку з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність з утримання (експлуатації) міського полігону твердив побутових відходів. За твердженням позивача, полігон твердих побутових відходів в районі західних відвалів ПрАТ "Полтавський ГЗК" по вул. Будівельників, 59 у м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області почав експлуатуватись з 1986 року, тобто задовго до прийняття Закону України "Про оцінку впливу на довкілля". При цьому КП "СпецЕко" не є власником полігону твердих побутових відходів, а виключно на підставі рішення виконавчого комітету Комсомольської (Горішньоплавнівської) міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.04.2010 №184 визначене виконавцем комунальних послуг з вивезення побутових відходів від житлових будинків. Позивач переконаний, що господарська діяльність КП "СпецЕко" з вивезення та розміщення побутових відходів не є плановою діяльністю у розумінні Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", підприємство не є замовником планової діяльності, а тому не відноситься до суб`єктів оцінки впливу на довкілля.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 75-81/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість складеного за результатами планового заходу державного нагляду (контролю) припису про усунення виявлених порушень, зазначивши, що факти недодержання позивачем вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" підтверджені актом перевірки від 11.06.2021 №06-28/406. За твердженням відповідача, збір, обробка, зберігання, знешкодження і утилізація всіх видів промислових і побутових відходів відноситься до видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а тому КП "СпецЕко", основним видом діяльності якого за КВЕД-2010 є збирання безпечних відходів (38.11), має отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 заперечення представника Держекоінспекції Центрального округу проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишені без задоволення.

03.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягала на правомірності та обґрунтованості позовних вимог /а.с. 156-160/. Додатково представник позивача зазначила, що планування заходів з реконструкції існуючого звалища твердих побутових відходів з облаштуванням сортувальної лінії на полігоні ТПВ у м. Горішні Плавні покладено на Управління житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації; КП "СпецЕко" не здійснює експлуатацію міського полігону ТПВ. Також представник позивача зауважила, що відповідач у акті від 11.06.2021 №06-28/406 та у приписі від 17.06.2021 №07/02.2-21 не навів обставин ведення саме КП "СпецЕко" планової діяльності, на яку необхідно було б отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

19.11.2021 суд одержав заперечення на відповідь, у яких представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю /а.с. 162-165/. Звертала увагу на те, що оцінка впливу на довкілля стосується саме господарської діяльності суб`єкта з урахуванням об`єкта, на якому відбувається така діяльність. Зазначила, що у позивача відсутній висновок державної екологічної експертизи на здійснення господарської діяльності, який він мав отримати до введення в дію Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а тому КП "СпецЕко" зобов`язане має отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

Ухвалою від 26.11.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 27.01.2022 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 17.05.2022 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання 17.05.2022 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе завершити розгляд справи без участі представника відповідача.

Обставини справи

У період з 31.05.2021 по 11.06.2021 Держекоінспекцією Центрального округу, на підставі наказу від 28.05.2021 №06-27/419 "Про проведення планового заходу (перевірки) дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області" та направлення від 28.05.2021 №06-28/406 /а.с. 85-88/, проведено планову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Результати перевірки оформлені актом від 11.06.2021 №06-28/406 /а.с. 89-124/, у якому наведені висновки про вчинення позивачем порушень вимог законів України "Про оцінку впливу на довкілля", "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" в частині ведення позивачем господарської діяльності з утримання міського полігону твердих побутових відходів за відсутності звіту про оцінку впливу на довкілля та висновку з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність.

17.06.2021 посадовими особами Держекоінспекції Центрального округу складений припис №07/02.2-21 про усунення виявлених порушень /а.с. 130-132/, пунктом 3 якого зобов`язано позивача отримати висновок з оцінки впливу на довкілля на господарську діяльність з утримання (експлуатації) міського полігону твердих побутових відході.

Не погодившись із зазначеним положенням припису, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України від 25.06.1991 №1264-XII "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон №1264-XII).

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону №1264-XII).

Відповідно до статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Закон України від 23.05.2017 №2059-VIII "Про оцінку впливу на довкілля" (надалі - Закон №2059-VIII) встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За змістом пунктів 1 та 3 частини першої статті 1 Закону №2059-VIII вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів; планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У силу пункту 1 частини першої статті 2 Закону №2059-VIII оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №2059-VIII здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

У пункті 8 частини другої статті 3 Закону №2059-VIII визначено, що перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає поводження з відходами: операції у сфері поводження з небезпечними відходами (зберігання, оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення); операції у сфері поводження з побутовими та іншими відходами (оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення) обсягом 100 тонн на добу або більше.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону №2059-VIII дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 68 Закону №1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

У частині восьмій статті 7 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V) зазначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до абзацу четвертого статті 11 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

А у силу положень частини першої статті 12 Закону №877-V, невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, а саме - пункту 3 припису Держекоінспекції Центрального округу від 17.06.2021 №07/02.2-21.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відповідність спірного пункту припису критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з таких міркувань.

КП "СпецЕко" є комунальним підприємством, заснованим Горішньоплавнівською міською радою Кременчуцького району Полтавської області, основним видом діяльності є збирання безпечних відходів (код КВЕД 38.11).

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської (нині - Горішньоплавнівської) міської ради від 20.04.2010 №184 позивача з 01.04.2010 визначено виконавцем комунальних послуг з вивезення твердих побутових відходів і утримання міського полігону твердих побутових відходів /а.с. 25/.

10.01.2014 між Департаментом житлово-комунального господарства Комсомольської міської ради, як замовником, та КП "СпецЕко", як виконавцем, укладений договір на утримання міського полігону ТПВ і вивезення побутових відходів від житлових будинків комунальної форми власності /а.с. 28-29/.

Таким чином, господарська діяльність позивача полягає у наданні послуг зі збирання безпечних твердих побутових відходів та їх розміщення на міському полігоні ТПВ м. Горішні Плавні.

При цьому суд враховує, що полігон твердих побутових відходів в районі західних відвалів ПрАТ "Полтавський ГЗК" по вул. Будівельників, 59 у м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області почав експлуатуватись з 1986 року /а.с. 47/.

Отже, міський полігон ТПВ у м. Горішні Плавні створений та введений в експлуатацію до введення в дію Закону №2059-VIII.

Закон №2059-VIII у частині першій статті 3 визначає, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Тобто, оцінка впливу на довкілля проводиться за видами планової діяльності, визначеними у частинах другій, третій статті 3 Закону №2059-VIII до прийняття рішення про провадження такої планованої діяльності.

Однак, відповідач у ході розгляду справи не довів, що позивач у спірних відносинах здійснює планову діяльність у розумінні Закону №2059-VIII, тобто, будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище.

Суд зауважує, що господарська діяльність позивача за КВЕД 38.11 передбачає: збирання безпечних твердих побутових і промислових відходів у місцях їх накопичення, сміттєвих контейнерах, ємностях тощо та змішаних відновлюваних матеріалів; збирання матеріалів, придатних для вторинного використання; збирання сміття з урн у громадських місцях.

Поряд з цим, пункт 8 частини другої статті 3 Закону №2059-VIII відносить до першої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля: поводження з відходами - операції у сфері поводження з небезпечними відходами (зберігання, оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення); операції у сфері поводження з побутовими та іншими відходами (оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення) обсягом 100 тонн на добу або більше.

Господарська діяльність позивача стосується збирання безпечних побутових відходів обсягом менше 100 тонн на добу, що підтверджено копією паспорта місця видалення відходів /а.с. 46-53/.

Відповідач у ході перевірки не встановив перевищення обсягу збирання відходів позивачем на добу та збирання ним небезпечних відходів; акт перевірки від 11.06.2021 №06-28/406 взагалі не містить відомостей про те, що відповідні питання перевірялись посадовими особами відповідача.

Висновок Полтавського регіонального управління водних ресурсів, на який посилається представник відповідача у відзиві на позов, не є доказом ведення позивачем господарської діяльності з розміщення небезпечних відходів.

Посилання відповідача на висновки Верховного Суду у постановах від 24.04.2019 у справі №826/17523/17 та від 19.02.2019 у справі №826/2278/17 суд визнає помилковими, адже спірні відносини не є релевантними.

Правила експлуатації полігонів побутових відходів, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01.12.2010 №435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.2010 за №1307/18602, не вимагають від суб`єкта господарювання, який є утримувачем полігону ТПВ, отримувати висновок з оцінки впливу на довкілля.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №400/4458/19 та від 21.01.2021 у справі №480/3179/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав прийняття цих актів (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Недотримання компетентним органом цих вимог має наслідком протиправність спірного індивідуального акта такого органу.

За наведених обставин, зважаючи на те, що акт перевірки від 11.06.2021 №06-28/406 та припис від 17.06.2021 №07/02.2-21 не містять відомостей про ведення позивачем планової діяльності у розумінні Закону №2059-VIII, що зумовлювало б необхідність отримання ним висновку з оцінки впливу на довкілля на утримання полігону ТПВ, експлуатацію якого розпочато у 1986 році, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги Держекоінспекції Центрального органу щодо отримання позивачем відповідного дозвільного документа.

А тому, припис Держекоінспекції Центрального органу від 17.06.2021 №07/02.2-21 належить визнати протиправним та скасувати.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог КП "СпецЕко" повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн /а.с. 62/, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 63/.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

У силу частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування пункту припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 припису Державної екологічної інспекції Центрального округу від 17 червня 2021 року №10/02/3-23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь Комунального підприємства "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Позивач: Комунальне підприємство "СпецЕко" Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (; вул. Соборна, 1, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39800).

Відповідач: Державна екологічна інспекція Центрального округу (; вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2022 року.

Суддя О.О. Кукоба