Справа № 489/57/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 489/57/22
Головуючий в 1 інстанції:

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ№00004055 від 20.12.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова не містить відомостей про зафіксований факт навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, що було б порушенням п. 22.5 ПДР.

Також посилався на те, що постанова не містить повного обсягу відомостей, які повинні бути у ній зафіксовані (повну масу транспортного засобу, фактичну кількість коліс тощо).

Вказано про помилкове визначення особи, яка підлягає адміністративній відповідальності у даному випадку. Позивач не є власником транспортного засобу КАМАЗ, а є лише керівником юридичної особи, якій належить вказаний автомобіль. Натомість, його притягнуто до відповідальності як фізичну особу, яка не є власником транспортного засобу.

До того ж позивач зазначав, що транспортний засіб з 01.10.2021 року (в тому числі станом на час винесення оскаржуваної постанови) перебуває в користуванні ТОВ «НІК-АГРО-ЛТД» на підставі договору оренди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують допущені порушення вимог ПДР з боку позивача, а відтак, оскаржувана постанова прийнята правомірно, а зазначені позивачем доводи щодо допущених порушень ґрунтуються на хибному трактуванні закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невірне встановлення судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що судом не вірно класифіковано дорогу Т-15-13, як дорогу місцевого значення, оскільки остання відноситься до доріг державного значення за підрозділом територіальна.

Апелянт зазначає, що ПДР України встановлюють різну дозволену фактичну масу для категорій доріг державного та місцевого значення. Крім того, його притягнуто до відповідальності за перевищення навантаження на здвоєну вісь, однак приписи п. 22.5 ПДР України не встановлюють обмеження по масі на здвоєну вість для транспортних засобів, що рухаються дорогами місцевого значення.

Апелянт наголошує, що матеріали справи не містять сформованих метаданих та інформаційних файлів у процесі фіксації порушення. При цьому процедура притягнення до адміністративної відповідальності не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто відповідачем не доведено наявність самого правопорушення.

Крім того апелянт вказує, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо максимального дозволеного навантаження на вісь; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; повної маси транспортного засобу, ширини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на осі.

Також зазначено про порушення відповідачем процедури у частині визначення особи, яка може бути піддана адміністративному стягненню, оскільки постанова не містить посади позивача та назви підприємства, що є власником транспортного засобу.

Державна служба України з безпеки на транспорті своїм правом на подання відзиву не скористалась.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, що встановлені судом першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, автомобіль КАМАЗ 581470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «ПРАЙВЕК», керівником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданим ТСЦ 4841 (а.с.13).

20.12.2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, якою встановлено, що 20.12.2021 року о 09:56 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України (навантаження на здвоєні осі на 10,8 % (5,122 тон)), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. За вчинення даного правопорушення позивача, як відповідальну особу, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. (а.с.40).

Правомірність вказаної постанови є предметом спору у справі, що розглядається.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як зазначено у п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, у п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Слід також зазначити, що у п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі Правила №30), визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок №1174.

У п.16 Порядку №1174 передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Відповідно до п.2 Порядку №1174 інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

У п.8 Порядку №1174 вказано, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Згідно з п.11 Порядку №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В п.2 Порядку №1174 передбачено, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно з п.14 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

В силу п.15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За приписами п.17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення (абз.1).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції (абз.2).

Зважаючи на вимоги ч.1 ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Вищенаведені положення нормативно-правових актів свідчать про те, що посадові особи Укртрансбезпеки мають право використовувати інформацію технічного запису як речовий доказ наявності або відсутності факту правопорушення, а зафіксована технічним засобом інформація може розцінюватися як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При цьому ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У примітці до ст.132-1 КУпАП вказано, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено адміністративне стягнення, оскільки він, як керівник юридичної особи, яка є власником транспортного засобу КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 , 18.12.2021 року о 09:56 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область допустив рух вказаного транспортного засобу із перевищенням навантаження на здвоєні осі на 10,8 % (5,122 тон).

Факт руху транспортного засобу КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 , 18.12.2021 року о 09:56 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Q-FREE НI TRAC TMU4 WIM.

Судова колегія зазначає, що відповідність технічного засобу Q-FREE НI TRAC TMU4 WIM, встановленого за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область, вимогам ДСТУ встановлена у судових рішеннях П`ятого апеляційного адміністративного суду у справах №№ 489/8848/21, 489/8849/21, що набрали законної сили, у яких ОСОБА_1 також оскаржував постанови Укратрансбезпеки, винесені за перевищення навантаження у грудні 2021 року.

Таким чином, зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам КУпАП, адже містить відомості щодо вчиненого порушення, а саме, перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі на 10,8 % (5,122 тон), тобто містить інформацію про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні. У вказаній постанові міститься також посилання на офіційний вебсайт в мережі Інтернеті, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі із зазначенням ідентифікатора доступу.

Не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції №512, адже Інструкція затверджує форму постанови, а не вимоги до її змісту. Конкретний обсяг внесених інформаційних даних залежить від індивідуальних порушень та має включати їх достатню кількість для ідентифікації суб`єктного та об`єктного складу правопорушення.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять належні докази, що транспортний засіб КАМАЗ 581470, державний номер НОМЕР_1 , 18.12.2021 року о 09:56 год. за адресою Т-15-13, км. 36+600 Миколаївська область здійснював рух із перевищенням навантаження на здвоєні осі на 10,8 % (5,122 тон).

Також судова колегія визначає, що позивач є директором ТОВ «Прайвек», тобто керівником юридичної особи, якій належить автомобіль КАМАЗ 581470, що вбачається з відомостей з ЄДРПОУ, підтверджується позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі.

За таких обставин саме ОСОБА_1 є належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні ч.1 ст. 14-2 КУпАП.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про відсутність в оскаржуваній постанові зазначення його посади та назви ТОВ «Прайвек», оскільки внесення таких відомостей не мають обов`язкового характеру, а відповідні посилання апелянта носять суто формальний характер та не спростовують фактичну наявність винних дій з боку позивача.

За наслідком розгляду даної справи судова колегія констатує, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст.132-1 КУпАП, доведена наявними у матеріалах справи доказами, підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено, порушень процедури накладення адміністративного стягнення з боку відповідача не виявлено, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст.272, 286, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.