Справа № 300/7145/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7145/21 пров. № А/857/7881/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Скільський І.І. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/7145/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправною відмову відповідача у переведенні позивача з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та не проведення перерахунку і виплати пенсії згідно п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, що нараховується відповідно до довідки про грошове забезпечення (заробіток) №613, виданої УМВС України в Івано-Франківській області від 09.08.2021, та довідки про фактичну заробітну плату за період роботи (служби) у зоні відчуження ЧАЕС №127, виданої Івано-Франківським міським відділом УМВС України в Івано-Франківській області від 05.05.2014, шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати перевести позивача з 01.10.2021 з пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та провести перерахунок і виплату пенсії згідно п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, що нараховується відповідно до довідки про грошове забезпечення (заробіток) № 613, виданої УМВС України в Івано-Франківській області від 09.08.2021, та довідки про фактичну заробітну плату за період роботи (служби) у зоні відчуження ЧАЕС № 127, виданої Івано-Франківським міським відділом УМВС України в Івано-Франківській області від 05.05.2014, шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він проходив службу в органах МВС за контрактом та є інвалідом війни 1 групи внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то має право на отримання пенсії призначеної відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, визначеним в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо переведення з 01.10.2021 ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, що нараховується відповідно до довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески № 675 від 09.08.2021 Управління МВС України в Івано-Франківській області та довідки про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження № 127 від 05.05.2014 Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 01.10.2021 з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, що нараховується відповідно до довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески № 675 від 09.08.2021 Управління МВС України в Івано-Франківській області та довідки про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження № 127 від 05.05.2014 Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, що спричинило його захворювання та інвалідність, тому позивач, має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим безпідставними є посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не належить до кола осіб, які мають право на пенсійне забезпечення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак позивач отримав інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не внаслідок поранення, контузії або каліцтва при виконанні службових обов`язків у період проходження військової служби. Тому позивач не належить до кола осіб, які мають право на пенсійне забезпечення за Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку з чим немає законних підстав для переведення на пенсію по інвалідності за вказаним законом.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є особою з інвалідністю 1 групи (а.с. 14).

З 2002 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а з 01.01.2003 пенсію по інвалідності згідно вказаного закону.

З 01.01.2011 позивач отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

27.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності відповідно до п. «а» ст. 21, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,87150, що нараховується відповідно до довідок № 613 від 09.08.2021 та № 127 від 05.05.2014, шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 08.10.2021 № 8192-7874/Г-02/8-0900/21 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що переведення його з пенсії по інвалідності призначеної відповідно д ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом розрахунку відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає законних підстав (а.с. 11-13).

Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-ХІ особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності (ч. 2 ст. 1 Закону № 2262-ХІ).

Відповідно до ст. 7 Закону № 2262-ХІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно ст. 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно ст. 20 Закону № 2262-ХІІ залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

У відповідності до п. «а» ст. 21 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 11.04.2019 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією безстроково.

Також згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане 25.01.2018 позивач є особою з інвалідністю 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 14).

З матеріалів справи слідує, що позивач з 24.08.1984 по 17.10.2002 проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС в Івано-Франківській області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 від 06.07.1982.

Згідно довідки УМВС в Івано-Франківській області від 01.10.2002 № 4/2550 позивач з 09.06.1986 по 18.06.1986 виконував службові обов`язки на роботі по ліквідації наслідків аварії в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС.

Також відповідно до експертного заключення № 56 військово-лікарської комісії УМВС в Івано-Франківській області від 17.10.1997 та довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №0790220 встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19-21).

Відтак колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що позивач перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, що спричинило його захворювання та інвалідність, а тому позивач, з урахуванням зазначених вище норм, має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим безпідставними є посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не належить до кола осіб, які мають право на пенсійне забезпечення.

Більше того, як зазначив суд першої інстанції, що з 01.01.2003 по 01.01.2011 позивачу була призначена та виплачувалась пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і позивач не був військовослужбовцем строкової служби військовозобов`язаним, призваним на навчальні, спеціальні або перевірочні збори, який дістав інваліднісь у період проходження цих зборів, як на це посилається відповідач.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі № 300/7145/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький