Справа № 440/18136/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 р. Справа № 440/18136/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 17.01.22 по справі №440/18136/21

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського обласного центру зайнятості , Державного навчального закладу "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавського обласного центру зайнятості, Державного навчального закладу "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості", в якому прохав суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного центру зайнятості та Державного навчального закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" щодо ненарахування та невиплати стипендії ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року;

- зобов`язати Полтавський обласний центр зайнятості та Державного навчального закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" нарахувати та виплатити стипендію ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру зайнятості, Державного навчального закладу "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачеві необхідно було усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно було усунути шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із визначенням кола відповідачів в розрізі кожної позовної вимоги (з наданням її копій відповідно до кількості відповідачів у справі для направлення учасникам справи).

04.01.2022 року позивачем було отримано вищевказану ухвалу суду першої інстанції.

10.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про усунення недоліків, в якій зазначив, що надає 3 автентичних екземпляри позовної заяви. Вказав, що додатки до заяви у необхідній кількості подані до суду разом з первісною заявою та маються у розпорядженні суду. Прохав відкрити провадження у адміністративній справі, зазначивши, що додає 3 екземпляри позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру зайнятості, Державного навчального закладу "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій прохав скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року та направити справу №440/18136/21 для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає приписам ст.242 КАС України через її невідповідність нормам процесуального права, зокрема ст.5, п.4 ч.5 ст.160 КАС України, порушення приписів ст.55 Конституції України, Конвенції про права людини щодо права на доступ до суду. Зазначає, що з висновками Полтавського окружного адміністративного суду погодитися неможливо, ухвала від 17 січня 2022 року підлягає скасуванню. Вказує, що в оскаржуваній ухвалі від 17 січня 2022 року Полтавський окружний адміністративний суд невірно виклав висунуті ним позовні вимоги, з врахуванням усунених недоліків 10 січня 2022 року. Вважає, що невірний виклад Полтавським окружним адміністративним судом позовних вимог призвів до того, що суд зробив невірний висновок про не розмежування позовних вимог щодо кожного з відповідачів, відтак, зроблено невірний висновок про повернення позовної заяви, про що викладено у тексті оскаржуваної ухвали від 17 січня 2022 року. Крім того, зазначає, що право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумною строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені у Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеї 10 грудня 1948 року (ст. ст. 8, 10). Посилається, що в мотивувальній частині позовної заяви (з усунутими недоліками) від 10 січня 2022 року викладено обґрунтування позовних вимог щодо кожного із відповідачів з посиланнями на порушені ними норми права. Вважає, що оскаржуваною ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року порушено його право на доступ до правосуддя, остання є незаконною та необґрунтованою такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Учасникам по даній справі судом апеляційної інстанції було направлено та вручено копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачам по справі копії апеляційної скарги позивача.

Полтавський обласний центр зайнятості та Державний навчальний заклад "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких фактично погоджуються з висновками та доводами, викладеними в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції. Прохають залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позивачеві позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру зайнятості, Державного навчального закладу "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що позивач визначив коло відповідачів, проте, не розмежував позовні вимоги щодо кожного, а саме не конкретизував дії кожного з відповідачів, які оскаржуються позивачем, та які він вважає протиправними, таким чином не усунув недоліки позовної заяви, а тому з огляду на приписи ст.169 КАС України прийшов до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Згідно п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частин першої та другої ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Як вбачається зі змісту ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року, якою було залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , в позовній заяві в якості відповідачів визначено Полтавський обласний центр зайнятості, Державний навчальний заклад "Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості", проте, позивач у позовній заяві не розмежовує обґрунтування та вимоги до кожного з відповідачів окремо, а тому позивачу потрібно було визначити коло відповідачів в розрізі кожної позовної вимоги та надати копії позовної заяви та приєднаних до позовної заяви додатків відповідно до кількості відповідачів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, приймаючи оскаржувану у даній справі ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач визначив коло відповідачів, проте, не розмежував позовні вимоги щодо кожного, а саме не конкретизував дії кожного з відповідачів, які оскаржуються позивачем, та які він вважає протиправними, таким чином не усунув недоліки позовної заяви.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вказані вище висновки суду першої інстанції, зазначені в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року є необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, 10.01.2022 року позивачем було подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що надає 3 автентичних екземпляри позовної заяви. Вказав, що додатки до заяви у необхідній кількості подані до суду разом з первісною заявою та маються у розпорядженні суду. Прохав відкрити провадження у адміністративній справі, зазначивши, що додає 3 екземпляри позовної заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказує про те, що 10.01.2022 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2021 від позивача надійшла позовна заява, в якій він просить: визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного центру зайнятості щодо ненарахування та невиплати стипендії ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; зобов`язати Полтавський обласний центр зайнятості нарахувати та виплатити стипендію ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; визнати протиправною бездіяльність Державного навчального закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" щодо ненарахування та невиплати стипендії ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; зобов`язати Державний навчальний заклад "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" нарахувати та виплатити стипендію ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладу "Полтавський обласний центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості" з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року.

При цьому, матеріали даної справи не містять екземпляру зазначеної позовної заяви (її копії), яка була надана позивачем 10.01.2022 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем до апеляційної скарги було додано примірники адміністративного позову, який він надав 10.01.2022 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, в якому останній прохав суд першої інстанції: визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного центру зайнятості щодо ненарахування стипендії та матеріальної допомоги ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладі Полтавський центр професійно - технічної освіти, державної служби зайнятості з часу припинення-виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; зобов`язати Полтавський обласний центр зайнятості нарахувати стипендію та матеріальну допомогу ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладі Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; визнати протиправною бездіяльність Державного навчального закладу Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості щодо невиплати стипендії та матеріальної допомоги ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладі Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року; зобов`язати Державний навчальний заклад Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості виплатити стипендію та матеріальну допомогу ОСОБА_1 за період навчання у Державному навчальному закладі Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості з часу припинення виплати допомоги по безробіттю по час закінчення навчання, з 30 січня 2021 року по 14 квітня 2021 року.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018р. по справі №523/9076/16-ц сформулювала правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При цьому, зі змісту тексту доданого до апеляційної скарги виправленого адміністративного позову вбачається, що позивач зазначає обґрунтування своїх вимог щодо кожного із відповідачів у даній справі з посиланням на порушення кожним із них норм права, внаслідок бездіяльності останніх, яку позивач вважає протиправною.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Так, надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що фактично первинно поданий адміністративний позов містить хоча і однакові вимоги, проте до кожного із відповідачів.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку в оскаржуваній ухвалі про те, що позивач визначив коло відповідачів, проте, не розмежував позовні вимоги щодо кожного, а саме не конкретизував дії кожного з відповідачів, які оскаржуються позивачем, та які він вважає протиправними, тобто не усунувши недоліки позовної заяви.

Висновки суду першої інстанції не підтверджується наявними в справі матеріалами.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, залишеної без руху, а тому приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно з ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно із ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №440/18136/21 - скасувати.

Направити справу №440/18136/21 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош