Справа № 140/4968/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи за підсудністю

26 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4968/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Волдінер Ф. А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про примусове повернення до країни походження або третьої країни-походження іноземця або особи без громадянства, прийняте 27.06.2022 щодо ОСОБА_1 .

Дану адміністративну справу належить передати за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поряд з цим, статтею 288 КАС України визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

Відповідно до частини першої статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Таким чином, враховуючи те, що предметом даної справи є оскарження рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, дана адміністративна справа підлягає розгляду місцевим загальним судом, як адміністративним.

Необхідність дотримання правил підсудності також узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практикою Європейського суду з прав людини.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги суб`єктний склад та територіальну належність спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вирішення даного спору за предметною та територіальною підсудністю належить до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду, а саме Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Кодексом адміністративного судочинства України прямо не передбачена можливість передачі справи за підсудністю на розгляд іншого суду у зв`язку з порушенням правил предметної юрисдикції.

Згідно з частиною шостою статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи приписи частини шостої статті 7, пункту 2 частини першої статті 29 КАС України, суд дійшов висновку про передачу даної адміністративної справи на розгляд Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Керуючись статтями 7, 12, 29, 171, 257, 262, 288 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Луцького міськрайонного суду Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали для відома направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф.А. Волдінер