Справа № 380/25955/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/25955/21 пров. № А/857/8509/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Кравців О.Р. у м. Львові) у справі № 380/25955/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць 4 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (якою передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - два роки), а всього 30 років 4 місяці 11 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 70% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання;

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до його стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, протиправно не зараховано період служби в Радянській Армії та досвід (стаж) роботи, вимога щодо якого визначена законом і надає право для призначення на посаду судді та, відповідно, із визначенням грошового утримання у розмірі 70% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано протокол/розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби - 02 роки 01 місяць 04 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (якою передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - два роки), всього 30 років 04 місяці 11 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.07.2020 у розмірі 70% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що правові підстави для зарахування до стажу строкову військову службу відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Вищої Ради Правосуддя від 04.06.2020 №1721/0/15-20 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Львівського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розрахунку Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 №05.60/26/2020 до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці включено наступні періоди:

служба в армії 18.04.1985 - 22.05.1987 (02 роки 01 місяць 04 дні);

суддя Трускавецького міського суду 22.03.1994-01.08.2002 (08 років 04 місяці 09 днів);

суддя Апеляційного суду Львівської області 01.08.2002 - 11.06.2019 (16 років 10 місяців 10 днів);

суддя Львівського апеляційного суду 12.06.2019 - 30.06.2020 (01 рік 00 місяців 18 днів);

02 роки 00 місяців 00 днів - відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Наказом Львівського апеляційного суду від 25.06.2020 № 05.14/10/2020 з 30.06.2020 позивач виключений зі штату суду.

За заявою ОСОБА_1 з 01.07.2020 ГУПФУ у Львівській області призначено йому довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, щодо того які саме періоди роботи були враховані при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді.

Листом від 11.11.2021 ГУПФУ у Львівській області повідомило що пенсію обчислено при загальному (страховому) стажі роботи 35 років 02 місяці 03 дні.

До стажу роботи на посаді судді, що становить 26 років 03 місяці 10 днів зараховано наступні періоди:

на посаді судді Трускавецького міського суду з 22.03.1994 по 01.08.2002;

на посаді судді Трускавецького міського суду з 02.08.2002 по 11.06.2019;

на посаді судді Львівського апеляційного суду з 12.06.2019 по 30.06.2020.

18.11.2021 представник позивача звернувся до відповідача із заявою у якій просив: скасувати протокол/розпорядження № 78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди; зарахувати до стажу роботи судді який дає право на відставку та на отримання довічного грошового утримання судді у відставці 02 роки 01 місяць 04 дні проходження строкової військової служби та 02 роки 00 місяців 00 днів - період визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів; здійснити з 01.07.2020 перерахунок у розмірі 70% від суддівської винагороди.

Листом від 11.12.2021 ГУПФУ у Львівській області повідомило про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Позивач вважаючи розрахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно з частин 1, 2 ст. 142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 3 вказаної статті щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відтак визначення відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, залежить від стажу роботи на посаді судді, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір.

Статтею 137 Закону № 1402-VII встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що при здійсненні обрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, було враховано стаж роботи на посаді судді 26 років 03 місяці 10 днів (26 повних років стажу на посаді судді).

Разом з цим, пенсійним органом при проведенні обрахунку щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, не враховано до стажу роботи позивача, який дає право на отримання довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Щодо зарахування до стажу роботи позивача, який дає право на отримання довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби, оскільки саме такі вимоги зазначені в апеляційній скарзі то колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке в силу вимог ст. 308 КАС України.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час обрання позивача на посаду судді безстроково питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 № 2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ закріплено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином до стажу роботи, який дає судді право на відставку, повинен враховуватися також період проходження позивачем строкової військової служби.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а, від 02.04.2019 у справі № 607/8578/17, від 14.03.2019 у справі № 490/7796/17.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі № 380/25955/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький