Справа № 260/2483/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

26 липня 2022 рокум. Ужгород№ 260/2483/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи - Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи - Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.22р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 09 серпня 2022 року.

25 липня 2022 року від представника позивача, до суду надійшла заява про забезпечення позову, яким просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинити дію індивідуального акта, зокрема зупинити дію та виконання оскаржуваної постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при першому Відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.2022 року до набрання законної сили рішення у справі №260/2483/22;

- заборонити відповідачу та третім особам вчиняти певні дії, зокрема чинити перешкоди у вільному пересуванні по території України до набрання законної сили рішення у справі №260/2483/22;

- заборонити відповідачу та третім особам вчиняти певні дії, зокрема вчиняти будь які подальші дії, що призводять до участі у несенні військової служби позивачем до набрання законної сили рішення у справі №260/2483/22.

Клопотання про забезпечення позову мотивоване тим, що відповідачем 22 березня 2022 року здійснювалось обстеження та медичний огляд позивача з метою визначення придатності на військову службу під час загальної мобілізації, по закінченню якого позивача було визнано обмежено придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при першому Відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.2022 року.

Представник позивача не погоджується з результатами та висновками обстеження та медичного огляду, оскільки вважає, що зазначений у Постанові висновок про визнання його придатним до військової служби є протиправним, сформованим без проведення належного медичного огляду та обстеження, а також необгрунтованим.

Представник позивача вважає, що постанова про придатність до військової служби є недопустимою, неможливою та протиправною, оскільки останній навіть немає змоги носити бронежилет, відтак проходження військової служби є неможливим без нанесення шкоди життю та здоров`ю позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Стосовно посилання заявника на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.22р., суд зазначає, що таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної довідки.

Зупинення дії вищезгаданої довідки, яка є предметом оскарження у даній адміністративній справі, за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018р. справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18 передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На переконання суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправним постанови, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.22р., не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами існує щодо правомірності вищезгаданої постанови, яка оформлена довідкою, оцінка прийняття якої підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про її оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Забезпечення позову з підстави очевидності протиправного рішення є вирішенням адміністративного спору до розгляду справи по суті.

Щодо вимоги позивача про заборону відповідачу та третім особам вчиняти певні дії, зокрема чинити перешкоди у вільному пересуванні по території України та вчиняти будь які подальші дії, що призводять до участі у несенні військової служби позивачем до набрання законної сили рішення у справі №260/2483/22, суд зазначає, що представником позивача не було надано жодних доказів, щодо вчинення якихось дій, щодо позивача.

Крім того, такі дії не є предметом розгляду адміністративної справи №260/2483/22, оскільки заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд не вбачає підстав для задоволання вказаних вимог.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Суддя П.П.Микуляк