Справа № 160/8158/22
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року Справа № 160/8158/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О., -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 р. провадження у справі було відкрито, та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317573 від 27 січня 2022 р., що винесена Відділом державного контролю за безпекою на транспорті у Дніпропетровській області відносно ФОП ОСОБА_1 , накладено штраф в розмірі 17 000 грн. розмір та застосування якого встановлено порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Поивач вважає, що постанова № 317573 від 27 січня 2022 р. про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та необгрунтованою і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРТЕХНОТРЕЙД" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 11/11-02 від 11 листопада 2021 р.
Відповідно до п. 1.1. договору № 11/11-02 від 11 листопада 2021 р. ФОП ОСОБА_1 зобов`язувався доставити довірений йому ТОВ"ХАРТЕХНОТРЕЙД" вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а ТОВ "ХАРТЕХНОТРЕЙД" зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до Товаро-транспортної накладної № 0212-01 від 02 грудня 2021 р., автомобільний перевізник ТОВ "ХАРТЕХНОТРЕЙД" здійснював перевезення вантажу (олія соняшникова нерафінована) на автомобілі марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 причеп LAG НОМЕР_2 (власником яких є ФОП ОСОБА_1 ) з пункту навантаження: АДРЕСА_2 в пункт розвантаження: АДРЕСА_3 ТОВ «ЕВЕРІ», водій - ОСОБА_2 .
02 грудня 2021 р. старшим державним інспекторами Гончаровим О.М. відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті об 11 год. 10 хв. проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, д. р. н. НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію ехс НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 (посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 30.03.2013 р.).
За результатами перевірки складено акт № 302895 від 02 грудня 2021 р., в якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу згідно ТТН 0212-01 від 02.12.2021 р. транспортним засобом, обладнаним цифровим тахографом, без оформлення на момент перевірки документів перелік яких визначений ст. 48 цього закону, а саме заповнення тахокарт у кількості що передбачено ЄУТР, за 01.12.2021р. передбачених пунктом 3.3 Інструкції використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24 червня 2010 року, або бланку підтвердження діяльності водія.
Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317573 від 27 січня 2022 року винесена Відділом державного контролю за безпекою на транспорті у Дніпропетровській області, з порушенням положень ЗУ "Про автомобільний транспорт" та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, оскільки позивач здійснював внутрішні перевезення, для яких наявність тахографа є необов`язковою, а ведення та пред`явлення до перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу при здійсненні таких внутрішніх перевезень не передбачено законодавством. Крім того, інспектор проігнорував пояснення водія ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 , (посвідчення водія НОМЕР_4 від 30.03.2013 р.) щодо наявності бланку підтвердження діяльності водія, відповідно до пункту 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07 червня 2010 року.

На підставі означеного вище, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №317573 від 27.01.2022 р.

28.06.2022 р. представником відповідача, шляхом електронного зв`язку, було направлено на адресу суду відзив на позовну заяву від 28.06.2022 р. вх.№7630/22-ел,в тексті якого зазначено наступне.

Керуючись ЗУ «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, на підставі направлення на перевірку № 015059 від 29.11.2021 р. посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 02.12.2021 р. проводилась рейдова перевірка на а/д М-29.

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013.

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_1 .

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить позивачу. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, товаро-транспортну накладну №0212-01 від 02.12.2021 р.

Під час проведення перевіри, що визначено у п.15 Порядку №1567, та документів відповідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 ПДР України були встановлені наступні порушення: відсутність на момент перевірки тахокарти за 01.12.2021 р. що передбачено ЄУТР. які відповідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі - Інструкція № 385) повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

У зв`язку з встановленням вищезазначених порушень та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління було складено акт № 302895 проведення перевірки додержання вимог законодавства про aвтoмобiльний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.12.2021 р., який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водій зі змістом даного акту ознайомлено та повідомив, що бланк діяльності водія забув на підприємстві.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

На виконання вимог п.26 Порядку № 1567 на адресу позивача було направлено поштою повідомлення про розгляд справи №854/83.1/24-20 від 11.01.2022 р.

Позивач прибув на розгляд справи та надав Бланк підтвердження діяльності в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 у період з 08:00 год. 01.12.2021 р. по 04:30 год. 02.12.2021 р. перебував у відпустці.

На виконання п. 27 Порядку №1567 в.о. начальника Відділу у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту та винесено постанови про застосування адміністративно - господарських штрафів №317573 від 27.12.2022 р., відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 грн.

Відповідно до п. 29 Порядку № 1567, копії постанов надіслано позивачу.

Представник відповідача також зазначає, що під час здійснення перевірки, водієм не було надано документів, що було зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2021 № 302587, та підтверджено водієм в поясненнях, саме тому було накладено адміністратавно-господарський штраф за абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» до позивача.

На підставі означеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пер`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд зазначає, що копію ухвали суду від 13.06.2022 р. у справі №160/8158/22 разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено на адресу третьої особи, що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення третьої особи про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.

Станом на дату винесення рішення, третя особа не скористалась правом щодо надання поясненнь по даній адміністратвиній справі.

На підставі викладеного вище, суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

02.12.2021 року на підставі ЗУ «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, на підставі Наказу Державної служби України з безпеки на транспорті № 360 від 07.04.2017, та направленням на перевірку №015059 від 29.11.2021 р., держінспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проводилась перевірка на а/д М-29.

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 422, держінспекторами Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_1 .

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить ФОП ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_2 , що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки наступні документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, товаро-транспортну накладну №0212-01 від 02.12.2021 р.

Під час проведення перевіри, що визначено у п.15 Порядку №1567, та документів відповідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 ПДР України були встановлені наступні порушення: відсутність на момент перевірки тахокарти за 01.12.2021 р. що передбачено ЄУТР, які відповідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог п.26 Порядку № 1567, на адресу позивача було направлено, шляхом поштового зв`язку, повідомлення про розгляд справи №854/83.1/24-20 від 11.01.2022 р.

Позивач прибув на розгляд справи та надав Бланк підтвердження діяльності в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 у період з 08:00 год. 01.12.2021 р. по 04:30 год. 02.12.2021 р. перебував у відпустці.

На виконання п. 27 Порядку №1567 в.о. начальника Відділу у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту та винесено постанову про застосування адміністративно - господарських штрафів №317573 від 27.12.2022 р., відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17 000 грн.

Відповідно до п. 29 Порядку № 1567, копію постанови надіслано позивачу, що підтверджується відомостями, які містятьмя в матеріалах справи.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ч.3 Закону №2344-ІІІ, державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Частиною 11 статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до ч.12 ст. 6 Закону №2344-ІІІ, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

За приписами п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону, автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ст. 48 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний вище перелік документів згідно ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Відповідно до ст. 18 ЗУ "Про автомобільний транспорт", з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі за текстом - Інструкція).

Інструкцію № 385 розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України Про автомобільний транспорт , Про дорожній рух . Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів (пункт 1.2 розділу І Інструкції № 385).

Відповідно до п.2.5 вищезазначеної Інструкції, тахографи підлягають повірці, яку здійснюють повірочні лабораторії, відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Окрім цього, згідно з п. 2.6. Інструкції тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7. Інструкції). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини орган влади, який не є судом держави, для виконання ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, може розглядатись як «суд» у змістовному значені цього терміну (рішення у справі Срамек проти Австрії (Sramek v. Austria), п.36).

Отже «суд» може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженої кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (рішення у справі Літгоу та інші проти Сполученого Королівства (Lithgow and Others v. United Kingdom), п.201).

У пункті 108 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_7 проти України» (Заява №21722/11), яке набрало статусу остаточного 27.05.2013 року суд розглядаючи цю справу зазначає, що ВРЮ та парламент виконували функцію розгляду справи щодо заявника та винесення обов`язкового рішення. Отже, спершу суд повинен розглянути, чи були дотримані принципи незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи заявника та винесення обов`язкового для виконання рішення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визначає терміном «суд» не тільки суди загальної юрисдикції, але й інші органи влади, які розглядають справи осіб, а тому повинні дотримуватись принципу незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи заявника та винесення обов`язкового для виконання рішення.

Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті має всі необхідні ознаки «суду» у розумінні ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з наведеної позиції Європейського суду з прав людини, суд, при розгляді цієї справи повинен встановити чи були дотримані Державною службою України з безпеки на транспорті принципи незалежного та безстороннього суду на стадії розгляду справи позивача та винесення нею обов`язкового для виконання рішення.

При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач застосував абз. 3 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ст. 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник, зокрема, повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до статті 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

До дискреційних повноважень належать передбачені законом випадки, коли суб`єкт владних повноважень вправі на власний розсуд приймати одне з декількох варіантів управлінських рішень. При цьому, є помилкою ототожнювати дискреційні повноваження зі вседозволеністю, на чому зосереджено увагу і Європейським судом з прав людини.

Так, наприклад, у рішенні від 17.06.2008 р. у справі «Мелтекс ЛТД та ОСОБА_12 проти Вірменії» суд зазначив, що в будь-якому випадку закон має визначати обсяг будь-яких дискреційних повноважень компетентних органів і порядок їх реалізації з достатньою ясністю, беручи до уваги законну мету таких заходів, та надавати особі адекватний захист від свавільного втручання (§81 рішення).

Іншими словами, дискреційні повноваження у державного органу виникають лише тоді, коли такі повноваження надані законами України. Тобто саме закони, а не «власний розсуд» суб`єкта владних повноважень, мають дозволяти останньому прийняти одне з декількох рішень. І кожне з цих рішень має бути чітко передбачене законом. У протилежному випадку, за відсутності відповідного законодавчого положення, держорган яких-небудь дискреційних повноважень мати не може.

Ця концепція цілком підкріплюється положеннями Конституції. Статтею 19 Конституції України не допускає інших дій для державних та комунальних органів крім тих, які передбачені законом.

З огляду на такі конституційні обмеження, не може бути іншого розуміння дискреційних повноважень, крім як повноважень, передбачених законом. Пленумом Вищого адміністративного суду України у своїй постанові «Про судове рішення в адміністративній справі» від 2013 р. вказано, що суб`єкт владних повноважень вправі приймати рішення «на основі адміністративного розсуду» лише «відповідно до закону», тобто у передбачених законом випадках.

З урахуванням встановлених приписів чинного законодавства та фактичних обставин встановлених судом, суд не приймає доводи позивача та вважає їх такими, що не відповідають приписам чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що акт перевірки - службовий документ, який фіксує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб`єктами.

Отже, у акті № 302895 146 від 02.12.2021 р. посадовими особами зафіксоване порушення, а саме, відсутні на момент перевірки тахокарти за 01.12.2021 р. у кількості, що передбачені ЄУТР.

Під час перевірки співробітниками Управління Укртрансбезпеки встановлено порушення і зафіксовано його у акті.

Після чого в ході розгляду справи начальником Управління Укртрансбезпеки здійснена кваліфікація встановленого порушення і прийнято рішення про застосування штрафу.

Доводи позивача про відсутність визначення нормами ст. 48 Закону № 2344-III про обов`язковість документів для внутрішніх перевезень, що були відсутні у водія, є безпідставними, оскільки пунктом 6.3 Положення № 340 передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Під час судового розгляду справи позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як визначено ст. ст. 72-77 КАС України, про встановлення тахографа на транспортному засобі марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що під час перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної від 02.12.2021 року № 0212-01, позивач здійснював без оформленої особистої картки водія обліку режиму праці та відпочинку до цифрового тахографа та під час проведення рейдової перевірки у водія позивача була відсутня роздруківка даних робочого часу водія з цифрового тахографа, як визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу позивача марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , що належить ФОП ОСОБА_1 , була відсутня картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа за 01.12.2021 року, які відповідно до ст. 48 Закону №2344 та пункту 3.3. Інструкції №385 повинні знаходитись у водія, про що було складено акт № 302895 від 27.01.2022 року та 27.01.2022 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317573, відповідно до якої з позивача стягнуто штраф у розмірі 17000,00 грн.

Суд зазначає, що в акті перевірки від 02.12.2021 р. відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення вказаних вище документів.

Враховуючи зазначене, оскаржена постанова прийнята відповідачем у відповідності до норм чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови вимог норм Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, варто зазначити наступне.

Так, згідно пунктів 1, 3 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно пунктів 25 - 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи встановлено, що повідомленням про розгляд справи, позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 27.01.2022 року.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову відповідачем було направлено на адресу позивача, відповідно до п.29 Порядку №1567.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, суд звертає увагу на те, що позивачем не вказано заперечень та доказів, які він мав намір висловити та подати відповідачу при розгляді справи про порушення, та які б могли вплинути на результат розгляду відповідачем такої справи.

Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що позивачем взагалі не спростовувався факт допущення ним, як перевізником, правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові.

Отже, оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає.

З урахуванням означеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр. Перемоги, 14, м.Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування постанови №317573 від 27.01.2022 р.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 10.06.2022 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр. Перемоги, 14, м.Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування постанови №317573 від 27.01.2022 р., суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудженні всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн., 40 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (пр. Перемоги, 14, м.Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування постанови №317573 від 27.01.2022 р., відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно дост.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова