Справа № 750/1456/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/1456/22 Суддя (судді) першої інстанції: Логвіна Т.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурного-будівельного контролю Чернігівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до Управління державного архітектурного-будівельного контролю Чернігівської міської ради (далі - відповідач) про скасування винесених Управлінням державного архітектурного-будівельного контролю Чернігівської міської ради припису від 28 січня 2022 року № 5 про усунення порушень вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також постанови від 03 лютого 2022 року № 3 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статтею 18842 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на відсутність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки вона фактично не здійснювала реконструкцію отриманого в суборенду нежилого приміщення, а провела в ньому лише незначні поточні ремонтні роботи, які полягали у переклеюванні шпалер і встановленні тимчасової перегородки, а сам факт використання нежитлового приміщення під перукарню відповідно до укладеного договору, не є підставою для притягнення її до відповідальності.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині вимог щодо оскарження припису від 28 січня 2022 рок у№ 5; в частині вимог про скасування постанови від 03 лютого 2022 року № 3 по справі про адміністративне правопорушення - відкрито провадження в справі.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2022 року вказаний адміністративний позов залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, Деснянський районний суд міста Чернігова виходив з того, що позивач оскаржувала в судовому порядку постанову відповідача від 22 листопада 2021 року №11 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 96 КУпАП, при цьому рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2022 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову відмовлено, а саму постанову залишено в силі. Таким чином, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, є доведеною у судовому порядку, а тому не підлягає доказуванню в межах цієї справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенні суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Позиція апелянта обґрунтована тим, що жодних дій з реконструкції (перебудови) приміщень у вказаній будівлі позивач після укладення договору суборенди та прийняття приміщень за актом приймання-передачі не здійснювала.

За будь-яким іншим функціональним призначенням, ніж під перукарню дані приміщення позивач не використовувала, тобто вона не змінювала і функціональне призначення вказаних нежитлових приміщень, а тому безпідставно та незаконно притягнута до відповідальності.

Проте, суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини у справі, неправильно застосував норми матеріального права, не врахував та не навів обґрунтувань причин неврахування правових висновків Верховного Суду при застосуванні норм права при вирішенні подібних спорів, що призвело до порушення норм процесуального права та ухвалення у справі однобічного, незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, а також зважаючи на Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, керуючись приписами статті 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ві-Ті Бізнес Рент» Договір суборенди №01/21 приміщень в будівлі, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованої за адресою: проспект Миру, 61 у місті Чернігові (далі - Договір суборенди).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, нежиле приміщення за адресою Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Миру, будинок 61 , загальною площею 372 кв.м, є комунальною власністю і належить територіальним громадам сіл, селищ, міст Чернігівської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31 серпня 2011 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.

Як підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, нежиле приміщення за адресою Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Миру, будинок 61, перебуває в господарському віданні Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради на підставі рішення обласної ради від 25 березня 2011 року.

За умовами Договору суборенди позивач приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташовані за адресою: проспект Миру, 61 у місті Чернігові.

В суборенду передається частина нежитлових приміщень з двох кімнат загальною площею 45,5 кв.м (літ. « 9»-«10», яке знаходиться в користуванні орендаря), розташовані в нежитловій будівлі, яка знаходиться за вказаною вище адресою. Майно, що надається в суборенду, знаходиться у користуванні орендаря відповідно до Договору оренди №49/21 від 19 травня 2021 року. Майно може бути використане суборендарем (позивачем) за будь-яким цільовим призначеним на розсуд суборендаря (пункти 1.1.- 1.3 Договору суборенди).

Отримавши в суборенду зазначене нежитлове приміщення, позивач виконала у ньому незначні поточні ремонтні роботи, які полягали у переклеюванні шпалер, встановленні тимчасової перегородки.

Після дрібного ремонту приміщення позивач почала використовувати його під перукарню, що не заборонено Договором суборенди.

На виконання вимог чинних нормативно-правових актів України та на підставі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, відповідно до п. 7 Постанови № 553 та наказу Управління від 15 листопада 2021 року № 93-ОД Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради проведена позапланова перевірка щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Виконання будівельних робіт з реконструкції частини субарендованого адмінприміщення під перукарню по адресу: м.Чернігів, пр. Миру, 61 ».

Перевіркою встановлено та зафіксовано у відповідних процесуальних документах факт вчинення позивачем правопорушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, за яке спеціальними нормами права передбачена певна відповідальність, а саме: виконання будівельних робіт з реконструкції частини субарендованого адмінприміщення під перукарню, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, вчинених щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) за адресою: м.Чернігів, пр. Миру, 61 , чим порушено п. 1 ч. 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року.

За наслідками перевірки 16 листопада 2021 року перевіряючим було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також 16 листопада 2021 року перевіряючим було видано позивачу припис № 19 про зупинення підготовчих та будівельних робіт та припис №20 про приведення об`єкта до попереднього стану або оформлення документів згідно з чинним законодавством в термін до 17 січня 2022 року.

22 листопада 2021 року відповідачем прийнято постанову № 11, якою до позивача по справі застосовано штраф в сумі 8500 грн. за виконання будівельних робіт з реконструкції частини суборендованого приміщення під перукарню, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, вчинених щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) за адресою: м. Чернігів, просп. Миру,61 .

28 січня 2022 року відповідачем проведено перевірку виконання позивачем вимог припису від 16 листопада 2021 року №20, про що складено акт, протокол і припис №5, яким позивача зобов`язано виконати вимогу припису від 16 листопада 2021 року №20.

Постановою відповідача від 03 лютого 2022 року №3 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 188-42 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Позивач, вважаючи, що жодних протиправних дій вона не вчиняла, реконструкцію та/або самовільне будівництво приміщень не здійснювала, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Частиною 1 та 2 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 статті 9 КУпАП).

Положеннями статті 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю, - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Абз. 2 п. 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2013 року №466 (далі - Порядок №466) визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно п. 5 Порядку №466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Визначення поняття "реконструкція" міститься у ДБН А.2.2-3-2014, відповідно до п. 3.21. якого реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, вказаними нормами встановлено обов`язковість подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Позивач зазначає, що, отримавши в суборенду нежитлове приміщення, з метою використання його під перукарню, провела незначні поточні ремонтні роботи, які полягали у переклеюванні шпалер та встановлення тимчасової перегородки. На її думку, оскільки такі ремонтні роботи не підпадають під критерії реконструкції приміщення, то у неї не було обов`язку реєструвати відповідні дозвільні документи в органах державного архітектурно-будівельного контролю та здавати в експлуатацію приміщення.

За результатами перевірки встановлено, що позивач здійснила виконання будівельних робіт з реконструкції частини субарендованого адмінприміщення під перукарню, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно ч. 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

Відсутність проектної документації порушує ряд питань, а саме: недотриманням санітарно-гігієнічних норм, відсутність відповідної вентиляції та порушення норм охорони праці і невідповідність державним будівельним нормам в розділі пожежної безпеки.

Вказане підтверджується ДБН В.2.2-11-2002 «Підприємства побутового обслуговування», норми якого поширюються на проектування нових та реконструкцію існуючих приміщень, в тому числі перукарень. Зокрема, зазначено загальні положення в яких обумовлені норми щодо площ приміщень для відвідування (п.2.3), температура повітря, норми кратності повітря та вентиляція (п. 5.9), що є важливим питанням, так як в процесі виконання фарбування волосся та манікюрних послуг виділяються хімічні складові та утворюються їдкі запахи. А також протипожежні норми, які повинні відповідати проектній документації при реконструкції підприємств побутового обслуговування, до яких віднесено перукарню (п. 6.1).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Отже, реконструкцію приміщення необхідно було проводити із обов`язковим оформленням забудовником відповідних дозвільних документів, а зміна функціонального призначення об`єкту будівництва (з адмінприміщення на перукарню) є безумовним та незаперечним наслідком перебудови та експлуатації об`єкту, що в контексті містобудівного законодавства має визначення реконструкції та тягне за собою юридичні наслідки від її здійснення з порушенням встановленого порядку проведення будівельних робіт.

Доводи скаржника про те, що вона не проводила реконструкції вказаного приміщення, а виконувала лише роботи з поточного (дрібного) ремонту, тому в неї не було обов`язку повідомляти про початок будівельних робіт, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач під час проведення перевірки вказані доводи не висловлювала та заперечень у акті перевірки не зазначала.

Відповідно до ч. 5 статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем не заперечується, що нею не подавалося повідомлення про початок виконання робіт щодо будівництва.

Оскільки позивачем здійснювались будівельні роботи без подачі повідомлення про початок будівельних робіт, то відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, позивач оскаржувала в судовому порядку постанову відповідача від 22 листопада 2021 року № 11 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 статті 96 КУпАП, однак, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2022 року, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі №750/13945/21, в задоволенні позову відмовлено, а постанову залишено в силі.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 статті 96 КУпАП, яке полягає у виконанні будівельних робіт з реконструкції частини суборендованого адміністративного приміщення під перукарню, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, вчинених щодо об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) є доведеною у судовому порядку.

Згідно ч.1 статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від 300 до 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, у відповідача були законні підстави для винесення оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим пред`явлений позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків