Справа № 160/10798/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 липня 2022 року Справа 160/10798/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо невинесення наказу про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

- зобов`язати уповноважену особу територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області винести наказ про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України щодо невиконання постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, Державну казначейську службу України забезпечити фінансування постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Судом встановлено, що позивач в якості відповідачів вказує Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, проте з аналізу позовних вимог вбачається, що вимоги зверненні до територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, уповноваженої особи територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби.

Крім того, заявлені позивачем позовні вимоги стосовно відповідачів Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України не розмежовані, а тому підлягають уточненню щодо кожного із відповідачів.

Водночас, суд наголошує, про відсутність конкретизації предмета позовних вимог, що у свою чергу свідчить, що предмет спору у повному обсязі не визначений, натомість зміст та кількість позовних вимог сприяють ефективному розгляду справи, та, серед іншого, впливають на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору; з`ясування чи подано позов у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку поважними) тощо, а, отже, і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 826/16958/17.

Таким чином, враховуючи наведене, виявлені недоліки повинні бути усунені позивачем, зокрема шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову, з урахуванням вище окреслених судом акцентів (з копією для учасників справи).

Крім того, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на такому.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481 гривня.

Приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання адміністративного позову фізичною особою ставка судового збору позовних вимог немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, пункт перший частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» закріплює дві категорії справ, за заявлені позовні вимоги у яких, позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: 1) про стягнення заробітної плати; та 2) поновлення на роботі.

При цьому суд зауважує, що законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в таких справах за іншими позовними вимогами.

Проте заявлені позовні вимоги в контексті буквального тлумачення імперативних приписів пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не можуть вважатися такими, що безумовно стосуються справ про стягнення заробітної плати, оскільки, виходячи з норм статті 245 КАС України, є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на його відновлення.

Дійсно, у відповідності до п.п. 4-7 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (затверджений наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020р. №384; далі за текстом - Порядок №384), до структури грошового забезпечення (заробітної плати) входить: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

У свою чергу, механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено відповідним Порядком, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, розробленим на виконання статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 384 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Відтак, у даному конкретному випадку вимоги заявника до Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України не є такими, що випливають з проходження громадянином публічної служби та пов`язані із оплатою праці (грошовим забезпеченням), позаяк між заявником та учасниками суспільних відносин - Державною судовою адміністрацією України та Міністерством фінансів України не виникало жодних правовідносин з приводу проходження громадянином публічної служби та з приводу оплати праці (виплатою грошового забезпечення) публічного службовця.

Тому, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі на ці позовні вимоги не поширюється.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 року у справі № 640/21330/18 дійшов правового висновку про те, що «системний аналіз частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою».

З огляду на наведене, суд вважає, що позовна заява містить дві позовні вимоги немайнового характеру, на які не поширюється пільга щодо звільнення від сплати судового збору, передбачена пунктом першим частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», та за кожну з яких позивач має сплатити судовий збір по 992грн 40коп (по 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу немайнового характеру).

Судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу або належним чином завіреної копії документа про сплату судового збору з урахуванням кількості вимог у відповідності до вимог чинного законодавства та практики Верховного суду; або доказів, на підставі яких позивач звільняється від сплати судового збору; уточненої позовної заяви для суду та у відповідності до кількості учасників справи, визначивши суб`єктний склад сторін у справі та уточнивши зміст позовних вимог

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви для суду та у відповідності до кількості учасників справи, визначивши суб`єктний склад сторін у справі та уточнивши зміст позовних вимог;

- оригіналу або належним чином завіреної копії документа про сплату судового збору з урахуванням кількості позовних вимог у відповідності до положень чинного законодавства та практики Верховного суду, які окреслені судом вище;

- або доказів, на підставі яких позивач звільняється від сплати судового збору.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко