Справа № 420/6563/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6563/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 травня 2022 надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» (надалі позивач або ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ») до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (надалі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 року, №UА 500020/2022/000058/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022 року;

- стягнути з Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» судові витрати у справі - судовий збір у розмірі 35 971,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» в обґрунтування позовних вимог зазначило, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Держмитслужби всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесені картки відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивачем наголошувалося, що Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Держмитслужби в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішеннях доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, містились розбіжності та були відсутні всі відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Таким чином, на переконання відповідача, Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ».

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року, адміністративний позов ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк, позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ст.262 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) належним чином засвідчені копії доказів, які були підставою для прийняття оскаржуваних рішень, в тому числі, але не зокрема, копії митних декларацій №UА100330/2021/330319 від 26.08.2021 року, №UА00230/2021/334652 від 05.11.2021 року, №UА500080/2022/278 від 11.01.2022 року, №UА5000110/2021/213004 від 23.11.2021 року, №UА500500/2021/007767 від 25.02.2021 року, №UА50020/2021/007079 від 27.02.2021 року, №UА00330/2022/430386 від 12.01.2022 року, №UА100330/2022/430059 від 05.01.2022 року.

16 червня 2022 року від Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/16746/22), який було направлено позивачу у порядку передбаченому ч.3 ст.162 КАС України.

Станом на 26 липня 2022 року будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» (), зареєстроване 14.04.2021 року як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер запису: 0000532).

22.11.2021 року між ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» (Комітент) та ТОВ «ЛЮКСОМ МЕНЕДЖМЕНТ» (Комісіонер) укладений договір комісії № 2021-2211-1, пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України і реалізовувати доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.

Пунктом 2.1.3 договору комісії № 2021-2211-1 від 22.11.2021 року обумовлено, що вантажоотримувачем товару є комітент - ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ».

Відповідно до пункту 2.2.2 договору комісії № 2021-2211-1 від 22.11.2021 року комітент (ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ») зобов`язаний прийняти Товар у продавця-нерезидента, сплатити митні платежі, мито, податок на додану вартість при митному оформленні товару (якщо ці платежі не сплачені Комісіонером) і виплатити Комісіонеру винагороду за здійснену послугу.

22.11.2021 року між компанією AGRIGLOBE FZ-LLC, Об`єднані Арабські Емірати (Продавець) та ТОВ «ЛЮКСОМ МЕНЕДЖМЕНТ» (Покупець) укладений контракт №YS-11, пунктом 1.3 якого передбачено, що згідно чинного Контракту Продавець продає, а Покупець купляє Товар згідно Інвойсів/Специфікацій до Контракту на кожну поставку.

Відповідно до пункту 1.1 контракту №YS-11 від 22.11.2021 року цей контракт укладається в рамках виконання договорів комісії.

В пункті 2.1 контракту №YS-11 від 22.11.2021 року зазначено, що вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах до Контракту. Ціна Товару включає вартість упаковки, маркування, усі ліцензійні платежі за використання торгових марок.

Пунктом 6.2 контракту №YS-11 від 22.11.2021 передбачено, що умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2020.

В специфікації (Specification) №UА-1655/11-12 від 03.12.2021 до контракту №YS-11 від 22.11.2021 року зазначене найменування товарів: товар № 1 "Взуття жіноче на підошві з гуми або полімерних матеріалів, з верхом з натуральної, композиційної шкіри, комбіноване з текстильними/полімерними матеріалами та без, кросівки для повсякденного використання, в асортименті, ТМ Fabio Monelli, lonza», ціна товару 2,20 доларів США за пару, кількість 8840 пар; всього 19 448,00 доларів США; товар № 2 "Взуття жіноче, на підошві з гуми або полімерних матеріалів, з верхом з натуральної, композиційної шкіри, комбіноване з текстильними/полімерними матеріалами та без, черевики, в асортименті, ТМ Fabio Monelli», ціна товару 2,25 доларів США за пару, кількість - 1968 пар; всього 4 428,00 доларів США; товар № 3 "Взуття жіноче на підошві з гуми або полімерних матеріалів, з верхом з натуральної, композиційної шкіри, комбіноване з текстильними/полімерними матеріалами та без, босоніжки, в асортименті, ТМ Fabio Monelli», ціна товару 2,15 доларів США за пару, кількість - 544 пари; всього 1 169,00 доларів США; умови поставки товарів - СРТ Одеса. Також згідно з пунктом 4 специфікації оплата за товар здійснюється протягом 180 календарних днів з моменту поставки товару в базис поставки.

В інвойсі (Invoice) №KNO-44302/21 від 03.12.2021 вказані умови поставки товарів СРТ Одеса, кількість товару № 1 - 8840 пар; ціна товару 2,20 доларів США за пару, всього 19 448,00 доларів США; кількість товару № 2 - 1968 пар; ціна товару 2,25 доларів США за пару, всього 4 428,00 доларів США; кількість товару № 3 - 544 пар; ціна товару 2,15 доларів США за пару, всього 1 169,60 доларів США; зазначено що страхування товарів не здійснювалось (goods were not insured), а також, що оплата за товар здійснюється протягом 180 календарних днів з моменту поставки товару (The Seller gives the goods to the Buyer with a payment delay for 180 days from the moment of the given consignment of goods).

До Одеської митниці декларантом (ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ») подано митні декларації:

- №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів: товару № 1 за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів - 80 048,64 доларів США (тобто 2 273 685,56 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,4038 грн. за 1 долар США), товару № 2 за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів - 24 560,64 доларів США (тобто 697 615,51 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,4038 грн. за 1 долар США), товару № 3 за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів - 4 830,72 доларів США (тобто 137 210,80 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,4038 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації);

- №UА500020/2022/001950 від 21.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів: товару № 1-115 008,00 доларів США (тобто 3 257 440,59 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації);

- №UА500020/2022/002053 від 21.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів: товару № 1 - 115 104,00 доларів США (тобто 3 260 159,65 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації);

- №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів: товару № 1 - 111 168,00 доларів США (тобто 3 148 677,96 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації);

- №UА500020/2022/002254 від 23.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів: товару № 1 - 98 540,16 доларів США (тобто 2 791 012,08 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США); товару № 2 - 4 947,84 доларів США (тобто 140 140,64 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації);

- №UА500020/2022/002252 від 23.01.2022 (Додаткова декларація до попередньої митної декларації), в якій декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів за резервним (шостим) методом визначення митної вартості товарів: товару № 1 - 73 363,97 доларів США (тобто 2 077 931,68 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США); товару № 2 - 48 172,03 доларів США (тобто 1 364 405,37 грн. за курсом НБУ на день подання митної декларації 28,3236 грн. за 1 долар США) (графи 43 "Метод визначення вартості", 45 "Коригування" митної декларації).

Разом з митними деклараціями:

- №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів) (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 03.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) №KNO-44302/21 від 03.12.2021, коносамент №COSU від 07.12.2021, навантажувальний документ № 38 від 13.01.2022, декларація про походження товару № KNO-44302/21 від 03.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UA-1655/11-12 від 03.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 19.01.2022;

- №UА500020/2022/001950 від 21.01.2022 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів): (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 05.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) №KNO-94213/24 від 05.12.2021, коносамент №COSU від 06.12.2021, навантажувальний документ № 51 від 14.01.2022, декларація про походження товару №МYЕ-94213/24 від 05.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UА-1716/11-12 від 05.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 17.01.2022;

- №UА500020/2022/002053 від 21.01.2022 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів): (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 03.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) № KNO-41186/21 від 03.12.2021, коносамент №OOLU від 06.12.2021, навантажувальний документ № 45 від 14.01.2022, декларація про походження товару №TVR-41186/21 від 03.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UА-9610/11-12 від 03.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 19.01.2022;

- №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022, декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів): (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 14.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) №SAO-95218/21 від 14.12.2021, коносамент №COSU від 15.12.2021, навантажувальний документ № 53 від 14.01.2022, декларація про походження товару №SAO-95218/21 від 14.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UА-4142/11-12 від 14.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 18.01.2022;

- №UА500020/2022/002254 від 23.01.2022, декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів): (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 14.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) №OUA-95226/21/1 від 14.12.2021, коносамент №COSU від 15.12.2021, навантажувальний документ № 65 від 19.01.2022, декларація про походження товару №OUA-95226/21/1 від 14.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UА-8442/11-12 від 14.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 21.01.2022;

- №UА500020/2022/002252 від 23.01.2022, декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів): (графа 44 МД): пакувальний лист (Packing list) б/н від 14.12.2021, рахунок-фактура (інвойс, invoice) №АСР-95212/21/1 від 14.12.2021, коносамент №COSU від 15.12.2021, навантажувальний документ № 66 від 19.01.2022, декларація про походження товару № АСР-95212/21/1 від 14.12.2021, контракт №YS-11 від 22.11.2021, специфікація (Specification) №UА-7207/11-12 від 14.12.2021, договір комісії №2021-2211-1 від 22.11.2021, акт зважування від 21.01.2022.

20.01.2022 року, 21.01.2022 року та 23.01.2022 року Одеська митниця надіслала електронні повідомлення декларанту, в яких повідомила про існуючі на думку митного органу розбіжності у документах, що подані для підтвердження митної вартості товарів, а також про те, що начебто вказані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та зобов`язала протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписки з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копії митних декларацій країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Також митниця повідомила, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларант надіслав до митниці додаткові документи - прайс-лист виробника товару б/н від 01.12.2021, а також листами за № 1/20012022 від 20.01.2022, № 1/21012022 від 21.01.2022, №2/21012022 від 21.01.2022, № 1/23012022 від 23.01.2022, № 3/23012022 від 23.01.2022 та № 2/23012022 від 23.01.2022, повідомив про те, що декларантом було надано всі необхідні документи, що є в наявності на теперішній час, які підтверджують числові значення, підлягають обрахунку, що відповідає вимогам чинного законодавства України, в т.ч. Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ.

Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів:

- №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 - 19,29 доларів США за кг нетто, тобто 98 389,20 доларів США; товару № 2 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 - 17,73 доларів США за кг нетто, тобто 30 189,12 доларів США; товару № 3 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 - 11,12 доларів США за пару, тобто 6 049,28 доларів США;

- №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/001950 від 21.01.2022 - 13,90 доларів США за кг нетто, тобто 115 008,00 доларів США;

- №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/002053 від 21.01.2022 - 15,32 доларів США за 1 кг нетто, тобто 141 485,24 доларів США;

- №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022 - 15,19 дол. США за кг нетто, тобто 136 643,66 доларів США;

- №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/002254 від 23.01.2022 - 7,86 доларів США за пару, тобто 121 122,60 доларів США; товару № 2 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/002254 від 23.01.2022 - 15,46 доларів США за кг нетто (7,60 доларів США за пару), тобто 6 080,00 доларів США;

- №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022, в якому застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів (шостий метод) та визначила митну вартість товару № 1 у митній декларації (МД) №UА500020/2022/002252 від 23.01.2022 - 16,77 доларів США за кг нетто (8,515 дол. США за пару), тобто 90 224,94 доларів США; товару № 2 - 15,19 доларів США за кг нетто (8,236 дол. США за пару) тобто 59 216,84 доларів США.

У зв`язку з вищезазначеними рішеннями про коригування митної вартості товарів Одеська митниця прийняла картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022.

У зв`язку з незгодою декларанта з рішеннями про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022, товар випущений у вільний обіг за митними деклараціями №UА500020/2022/001937 від 20.01.2022, №UA500020/2022/002062 від 21.01.2022, №UА500020/2022/002178 від 21.01.2022, №UА500020/2022/002261 від 23.01.2022, №UА500020/2022/002264 від 23.01.2022, №UА500020/2022/002263 від 23.01.2022 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ.

Позивач, вважаючи, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, такими, що прямо суперечать нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Джерела права та висновки суду

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 49 Митного кодексу України (далі МК України): митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 4 статті 53 МК України , у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У частині 5 статті 53 МК України зазначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У відповідності до частини 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 МК України , контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У частині 3 статті 54 МК України зазначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У відповідності до частини 3 статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу .

Відповідно до частини 4 статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок доведення митної ціни товару покладений на декларанта, а у митного органу, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є право витребувати додаткові документи.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, суд зазначає, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України заборонено.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що відповідно до ч.10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса відповідно до Інкотермс 2010, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення / не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в митних деклараціях №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022, №UА500020/2022/001950 від 21.01.2022, №UА500020/2022/002053 від 21.01.2022, №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022, №UА500020/2022/002254 від 23.01.2022, №UА500020/2022/002252 від 23.01.2022 декларантом визначено та заявлено митну вартість вищевказаних товарів, які ввозились на митну територію України за резервним методом (шостим методом) відповідно до вимог, встановлених статтею 64 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ.

Відповідно до пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, яка регулює порядок застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції, тобто першого методу), при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Також, пунктом 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-УІ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Пунктом 6.2 контракту №YS-11 від 22.11.2021 передбачено, що умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2020.

В специфікаціях (Specification) №UА-1655/11-12 від 03.12.2021, №UА-1716/11-12 від 05.12.2021, №UА-9610/11-12 від 03.12.2021, №UА-4142/11-12 від 14.12.2021, №UА-8442/11-12 від 14.12.2021, №UА-7207/11-12 від 14.12.2021 до контракту №YS-11 від 22.11.2021 зазначені умови поставки товарів - СРТ Одеса.

В контракті №YS-11 від 22.11.2021 не зазначено, що до обов`язків сторін належить здійснення страхування вантажу.

В рахунках-фактурах (інвойсах) №KNO-44302/21 від 03.12.2021, № MYE-94213/24 від 05.12.2021, №TVR-41186/21 від 03.12.2021, №TVR-41186/21 від 03.12.2021, №OUА-95226/21/1 від 14.12.2021, № АСР-95212/21/1 від 14.12.2021 вказані умови поставки товарів -СРТ Одеса, та зазначено, що страхування товарів не здійснювалось (goods were not insured).

В листах № 1/20012022 від 20.01.2022, № 1/21012022 від 21.01.2022, № 2/21012022 від 21.01.2022, № 1/23012022 від 23.01.2022, № 3/23012022 від 23.01.2022, № 2/23012022 від 23.01.2022 декларант - ТОВ «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» повідомив митницю про те, що страхування вантажу не здійснювалось про що наявна інформація в рахунках-фактурах (інвойсах) №KNO-44302/21 від 03.12.2021, №MYE-94213/24 від 05.12.2021, №MYE-41186/21 від 03.12.2021, №TVR-41186/21 від 03.12.2021, №OUА-95226/21/1 від 14.12.2021, №АСР-95212/21/1 від 14.12.2021.

В постанові Вищого адміністративного суду України від 12.07.2017 у справі №815/6984/15 (К/800/16890/16) за позовом ТОВ "Укратлантік" до Одеської митниці ДФС, суд касаційної інстанції зазначив, що Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), - це міжнародні правила по тлумаченню найбільш широко використовуваних торгових термінів в області зовнішньої торгівлі, у них зазначені яка з сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення та страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, та які витрати несе кожна з сторін.

Обрані сторонами зовнішньоекономічного договору умови поставки товару визначають те, які витрати включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари або іншими словами, визначають конкретні складові митної вартості товарів.

В підпункті А.5 "Страхування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець немає жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування. Проте продавець зобов`язаний на прохання, на ризик і за рахунок покупця надати покупцю інформацію, яка є у розпорядженні продавця, необхідну для отримання страхування". В підпункті Б.5 "Страхування" пункту Б "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) страхування".

В постанові від 26.03.2019 у справі № 814/921/17 (адміністративне провадження № К/9901/10991/18) за позовом ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці ДФС", Верховний Суд зазначив, що "у касаційній скарзі відповідач в обґрунтування правомірності своїх дій щодо коригування митної вартості товару посилається, зокрема, на відсутність у поданих позивачем документах інформації щодо страхування оцінюваного товару. Проте, такий висновок митного органу є помилковим, оскільки за офіційними правилами тлумачення торговельних правил ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування.

При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.

Таким чином, у відповідності до положень пункту 8 частини 2 статті 53, пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ декларант повинен надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, лише якщо таке страхування здійснювалося; а оскільки страхування вантажу не здійснювалось, і тому безпідставним є твердження відповідача про ненадання декларантом відомостей про відсутність чи наявність факту страхування товару та про неможливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів через відсутність документів про страхування товарів.

Відносно тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів, стосовно того, що відповідно до пп. в) п. 1 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) витрати на пакування входять у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Підпунктом "в" пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, який регулює порядок застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції, тобто першого методу), передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

В пункті 2.1 контракту №YS-11 від 22.11.2021 зазначено, що вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах до Контракту. Ціна Товару включає вартість упаковки, маркування, усі ліцензійні платежі за використання торгових марок.

Пунктом 6.2 контракту №YS-11 від 22.11.2021 передбачено, що умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2020.

В специфікаціях (Specification) №UА-1655/11-12 від 03.12.2021, № UА-1716/11-12 від 05.12.2021, № UА-9610/11-12 від 03.12.2021, № UА-4142/11-12 від 14.12.2021, № UА-8442/11-12 від 14.12.2021, № UА-7207/11-12 від 14.12.2021 до контракту №YS-11 від 22.11.2021 зазначені умови поставки товарів - СРТ Одеса.

В рахунках-фактурах (інвойсах) № KNO-44302/21 від 03.12.2021, № MYE-94213/24 від 05.12.2021, № TVR-41186/21 від 03.12.2021, № TVR-41186/21 від 03.12.2021, № OUA- 95226/21/1 від 14.12.2021, № АСР-95212/21/1 від 14.12.2021 вказані умови поставки товарів - СРТ Одеса.

В підпункті А.8 " Перевірка /пакування/маркування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за винятком випадків, коли в певній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого виду товару без упаковки".

Отже, в даному випадку, у зв`язку із застосуванням умов поставки товарів СРТ м. Одеса, Україна, продавець (компанія AGRIGLOBE FZ-LLC, Об`єднані Арабські Емірати) зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує.

Таким чином, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в специфікаціях (Specification) №UА-1655/11-12 від 03.12.2021, № UА-1716/11-12 від 05.12.2021, № UА-9610/11-12 від 03.12.2021, № UА-4142/11-12 від 14.12.2021, № UА-8442/11-12 від 14.12.2021, № UА-7207/11-12 від 14.12.2021, рахунках-фактурах (інвойсах) №KNO-44302/21 від 03.12.2021, № MYE-94213/24 від 05.12.2021, № TVR-41186/21 від 03.12.2021, № ТVR-41186/21 від 03.12.2021, № OUA-95226/21/1 від 14.12.2021, № АСР-95212/21/1 від 14.12.2021, а тому відповідно до положень підпункту "в" пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ у митниці не було необхідності відокремлювати зазначені витрати з ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті та зобов`язувати позивача надавати окремі документи для підтвердження таких витрат.

Застосовуючи вищезазначені положення законодавства України, Верховний Суд в постанові від 18.12.2019 у справі № 160/8775/18 (адміністративне провадження № К/9901/15054/19) за позовом ТОВ "АТБ-Маркет" до Одеської митниці ДФС прийшов до висновку про те, що у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Щодо тверджень відповідача, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 про те, що в наданих до митного оформлення коносаментах зазначені умови оплати фрахту «freight prepaid», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 6 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, який регулює порядок застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції, тобто першого методу), при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Також, пунктом 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В пункті 2.1 контракту №YS-11 від 22.11.2021 зазначено, що вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах до Контракту.

Ціна Товару включає вартість упаковки, маркування, усі ліцензійні платежі за використання торгових марок.

Пунктом 6.2 контракту №YS-11 від 22.11.2021 передбачено, що умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2020.

В специфікації (Specification) №UА-1716/11-12 від 05.12.2021 до контракту №YS-11 від 22.11.2021 зазначені умови поставки товарів - СРТ Одеса.

В рахунку-фактурі (інвойсі) № МYE-94213/24 від 05.12.2021 вказані умови поставки товарів - СРТ Одеса.

В підпункті А.4 "Перевезення" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладання договору (контракту) перевезення товару з узгодженого пункту поставки, якщо такий є у місці поставки, до названого місця призначення чи, якщо узгоджено, до будь-якого пункту в такому місці.

Договір (контракт) перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок продавця і передбачати перевезення звичайним маршрутом і звичайним способом, який використовується для перевезення даного типу товару, що продається".

В підпункті А.9 "Розподіл витрат" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець зобов`язаний оплатити: b) транспортні та всі інші витрати, що виникають відповідно до статті А4, включаючи витрати на завантаження товару та витрати на гарантування безпеки перевезень".

В підпункті Б.4 "Перевезення" пункту Б "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) перевезення".

Про вищевказані обставини декларант листом № 1/21012022 від 21.01.2022 повідомляв Одеську митницю.

В коносаменті (Bill of lading) №COSU від 06.12.2021, який був наданий до митниці разом з митною деклараціями, зазначено "Freight prepaid" ("фрахт оплачений завчасно"), що означає вартість фрахту вже оплачена в порту навантаження.

Отже, в даному випадку, у зв`язку із застосуванням умов поставки товарів СРТ м. Одеса, Україна, продавець (компанія AGRIGLOBE FZ-LLC, Об`єднані Арабські Емірати) зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

Погоджуючи умови поставки СРТ м. Одеса, Україна, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) №YS-11 від 22.11.2021 виходили з того, що витрати на перевезення (транспортування) оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту іншого місця ввезення на митну територію України ввезення на митну територію України вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в специфікації (Specification) №UА-1716/11-12 від 05.12.2021, рахунку-фактурі (інвойсі) № MYE-94213/24 від 05.12.2021, а тому відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 53, пунктів 5, 6 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ у митниці не було необхідності знову відокремлювати зазначені витрати з ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті та зобов`язувати позивача надавати окремі документи для підтвердження таких витрат.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 відповідач, зазначає, що згідно з поданим міжнародним транспортним документом (коносаментом) від 07.12.2021 №COSU, відповідно до якого товар надійшов на адресу одержувача, вага брутто не відповідає заявленій вазі брутто товару в митній декларації, що підтверджується актом зважування від 19.01.2022 № б/н, який надано до митного оформлення декларантом.

Крім цього, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 відповідач зазначає, що згідно з поданим міжнародним транспортним документом (коносаментом) від 15.12.2021 №COSU, відповідно до якого товар надійшов на адресу одержувача, вага брутто не відповідає заявленій вазі брутто товару в митній декларації, що підтверджується актом зважування від 18.01.2022 № б/н, який надано до митного оформлення декларантом.

Згідно з правилами заповнення графи 35 "Вага брутто (кг)" митної декларації глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684) у графі зазначається вага брутто (у кілограмах) товару, описаного в графі 31 МД, згідно з товаросупровідними документами. Якщо у відомостях про вагу брутто, що містяться в товаросупровідних документах, є розбіжності, то відомості зазначаються згідно з одним з таких документів на вибір Декларанта або визначені за результатами зважування.

В коносаменті №COSU від 07.12.2021 зазначена вага брутто товарів 11 980,00 кг.

В пакувальному листі б/н від 03.12.2021 зазначена вага брутто товару №18338,40 кг; товару № 2 - 2 558,40 кг; товару № 3 - 503,20 кг (всього 11 400,00 кг).

У відповідності до правил заповнення графи 35 "Вага брутто (кг)" митної декларації глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684), декларантом на підставі пакувального листа б/н від 03.12.2021, акту зважування від 19.01.2022, в графі 35 "Вага брутто (кг)" митної декларації №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 зазначена вага брутто товару № 1 - 8 338,40 кг; товару № 2 - 2 558,40 кг; товару №3-503,20 кг (всього 11 400,00 кг.).

Таким чином, в митній декларації №UА500020/2022/001891 від 20.01.2022 декларантом були зазначені правильні відомості щодо ваги брутто товарів в коносаменті №COSU від 15.12.2021 зазначена вага брутто товарів 11 380,00 кг.

В пакувальному листі б/н від 14.12.2021 зазначена вага брутто товару №111580,00 кг.

У відповідності до правил заповнення графи 35 "Вага брутто (кг)" митної декларації глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684), декларантом на підставі пакувального листа б/н від 14.12.2021, акту зважування від 18.01.2022, в графі 35 "Вага брутто (кг)" митної декларації №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022 зазначена вага брутто товару №1-11580,00 кг.

Таким чином, в митній декларації №UА500020/2022/002253 від 23.01.2022 декларантом були зазначені правильні відомості щодо ваги брутто товарів.

В постанові від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18 (адміністративне провадження № К/9901/18495/19) за позовом ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" до Одеської митниці ДФС, Верховний Суд прийшов до висновку про те, що «Наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у первинних документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватися як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товарів та не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних (сукупності решти відомостей, що викладені в документах) та доказів можна достовірно визначити митну вартість товару... Відповідачем не доведено, що зазначені недоліки щодо умов поставки вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару».

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-УІ до документів, які підтверджують митну вартість товарів, якщо рахунок сплачено, відносяться банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Пунктом 3.10. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, яке затверджене постановою Правління Національного банку України віл 28.07.2008 № 216 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 № 910/15601) передбачено, що банк після здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів надає платникові інформацію в письмовій або електронній формі про первісну суму переказу в іноземній валюті або масу банківських металів у тройських унціях, суму всіх витрат, яку сплатив платник за проведення цієї операції, тощо.

В пункті 4 специфікацій (Specification) №UА-1655/11-12 від 03.12.2021, №UА-1716/11-12 від 05.12.2021, №UА-9610/11-12 від 03.12.2021, №UА-4142/11-12 від 14.12.2021, №UА-8442/11-12 від 14.12.2021, №UА-7207/11-12 від 14.12.2021 до контракту № YS-11 від 22.11.2021 зазначено, що оплата за товар здійснюється протягом 180 календарних днів з моменту поставки товару в базис поставки.

Також в інвойсах (invoice) № KNO-44302/21 від 03.12.2021, № MYE-94213/24 від 05.12.2021, № TVR-41186/21 від 03.12.2021, № TVR-41186/21 від 03.12.2021, № OUA- 95226/21/1 від 14.12.2021, № АСР-95212/21/1 від 14.12.2021 вказано, що оплата за товар здійснюється протягом 180 календарних днів з моменту поставки товару (The Seller gives the goods to the Buyer with a payment delay for 180 days from the moment of the given consignment of goods).

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача, що Одеська митниця необґрунтовано зобов`язала позивача надати для підтвердження митної вартості товарів банківські платіжні документи.

В підпункті А.7 "Очищення для експорту/імпорту" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Де це застосовується, продавець повинен сплатити та здійснити всі формальності з очищення для експорту, що вимагаються країною експорту".

Також пунктом 5.2 контракту № YS-11 від 22.11.2021 передбачено, що на кожну партію Товару Продавець зобов`язується надати наступні документи: інвойс, специфікацію, товаротранспортну накладну чи телекс-реліз (морський коносамент).

Отже, умовами Контракту № YS-11 від 22.11.2021 не передбачалось того, що Продавець надає Покупцю копію митної декларації країни відправлення.

Частиною 1 статті 254 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Проте, відповідачем в оскарженому рішенні не зазначено, які саме дані, які містяться у копії митної декларації країни відправлення, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. Також зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, яким саме чином ненадання перекладу митної декларації країни відправлення вплинуло на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач необґрунтовано зобов`язав позивача надати для підтвердження митної вартості товарів митну декларацію країни відправлення, переклад митної декларації країни відправлення на українську мову.

Також Одеська митниця не врахувала того, що декларант надіслав до митниці додаткові документи - прайс-листи компанії AGRIGLOBE FZ-LLC б/н від 01.12.2021 в яких зазначено, що ексклюзивні ціни доступні лише в разі придбання великої кількості товарів, загальною вартістю більш ніж 20 000 доларів США (Prices are for exclusive buyers, provided that the invoice is at least $20 000).

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 Одеська митниця зазначає, що 20.01.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 20.01.2022 № 1/20012022 з повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватись не будуть, а також в листі зазначено, що на вимогу митного органу надається в якості додаткового документу прайс-лист виробника, але в документах та митній декларації, що подані для проведення митного оформлення оцінюваного товару, відсутня інформація щодо виробника товару. Разом з цим, 20.01.2021 декларантом, в якості додаткового документу надано прайс-лист Продавця товару від 01.12.2021 №б/н на період грудень 2021, січень 2022 в якому відсутня інформація про детальний опис товару, а також, посилання на зовнішньоекономічний контракт та інвойс, отже, не містить всіх необхідних реквізитів для встановлення зв`язку між поданим прайс-листом та партією товару, яка ввозиться.

Крім цього, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022, відповідач зазначає, що 20.01.2021 року та 23.01.2021 декларантом, в якості додаткового документу надано прайс-лист Продавця товару від 01.12.2021 №б/н на період грудень 2021, січень 2022 в якому відсутня інформація про детальний опис товару, а також, посилання на зовнішньоекономічний контракт та інвойс, отже, не містить всіх необхідних реквізитів для встановлення зв`язку між поданим прайс-листом та партією товару, яка ввозиться.

Пунктом 6 частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ до переліку додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів та подаються на письмову вимогу митного органу віднесені каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІУ свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, віднесено до загальних засад цивільного законодавства.

Також згідно з частиною 3 статті 189 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІУ суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Частинами 1, 2 статті 190 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-ІУ обумовлено, що вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Верховний Сул в постанові від 16.07.2020 у справі № 815/324/18 за позовом ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» до Київської міської митниці ДФС (адміністративне провадження № К/9901/55690/18) зазначив, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Верховний Суд в постанові від 20.04.2018 у справі № 826/10456/16 (адміністративне провадження №К/9901/5250/18) за позовом ТОВ "ТЛ Груп" до Київської міської митниці ДФС прийшов до висновку про те, що "чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів".

Таким чином, суд зазначає, що твердження митного органу в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що в наданих прайс-листах відсутня інформація про детальний опис товару, а також, посилання на зовнішньоекономічний контракт та інвойс, отже, не містить всіх необхідних реквізитів для встановлення зв`язку між поданим прайс-листом та партією товару, яка ввозиться, є необґрунтованим.

Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений у частині 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ в у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару), наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до фактичних обставин справи, надані позивачем до Одеської митниці документи кореспондувалися між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності всі відомості, які підтверджували числові значення митної вартості (її складових), й не давали підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Таким чином, суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем не наведено існування обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості, не зазначено причин, через які не могла бути застосована заявлена декларантом митна вартість товарів.

Враховуючи викладене, у Одеської митниці не було підстав, передбачених нормою частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Щодо обраного відповідачем методу митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються помер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19 червня 2018 року в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18).

Судом було встановлено, що Одеська митниця в оскаржуваних рішеннях використала резервний метод визначення митної вартості (шостий метод), зазначивши номери та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів - №UА100330/2021/330319 від 26.08.2021, № UА100230/2021/334652 від 05.11.2021, №UА500080/2022/278 від 11.01.2022, №UА5000110/2021/213004 від 23.11.2021, №UА500500/2021/007767 від 25.02.2021, №UА50020/2021/007079 від 27.02.2021, №UА100330/2022/4303 86 від 12.01.2022, №UА100330/2022/430059 від 05.01.2022.

Суд погоджується з твердженням позивача, що у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

В рішеннях про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 Одеською митницею не наведені пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів (тобто не наведене обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування).

Одеська митниця не врахувала того, що відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що митне оформлення яких здійснювалось у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників ЄАІС Держмитслужби.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що декларант відповідно до частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ надав до Одеської митниці документи, які підтверджували всі складові задекларованої митної вартості товарів та не мали розбіжностей, а тому у Одеської митниці були відсутні підстави, передбачені частиною 6 статті 54, частиною 1 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000051/2 від 20.01.2022, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Звежинський проти Польщі», заява №34049/96 відповідно до п.71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. A. та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно рішення у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», заява №23620/05, відповідно до п.17 суд повторює, що будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, пп. 69-73, серія А №52).

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача у загальній сумі 35 971 грн. 43 коп., сплачені згідно квитанції №1DE4489M від 18 квітня 2022 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА500020/2022/000051/2 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000054/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000058/2 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000063/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000064/2 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000065/2 від 23.01.2022 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України №UА500020/2022/000066 від 20.01.2022 року, №UА500020/2022/000072 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000077 від 21.01.2022 року, №UА500020/2022/000081 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000082 від 23.01.2022 року, №UА500020/2022/000084 від 23.01.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» суму сплаченого судового збору в розмірі 35 971 грн. 43 коп. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня сорок три копійки).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГМЕНТ ТРЕЙДІНГ» (Харківське шосе, буд.182, м. Київ, 02121, ).

Відповідач: Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631).

Суддя С.О. Cтефанов