Справа № 160/2331/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року Справа № 160/2331/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Смоли» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
Державне підприємство «Смоли» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 4 від 13.01.2022 начальника Кам`янського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, уповноваженої особи Наталії Тесленко про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч вимогам п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України оскаржуване рішення про стягнення податкового боргу прийнято відповідачем без попереднього направлення податкової вимоги. Крім того, відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПКУ стягнення коштів за рахунок готівки, що належать такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за умови, якщо такий борг не сплачується протягом 90 календарних днів. Однак, у рішенні зазначено про погашення «усієї суми податкового боргу», тобто і такого, який не сплачувався менше, ніж 90 календарних днів. Також позивач зазначає, що до правовідносин у частині порядку стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, який виник до 01.01.2022, необхідно застосовувати норми Податкового кодексу України та інші законодавчі акти, у редакції, чинній на момент виникнення таких правовідносин і не підлягають застосуванню норми, які набули чинності з 01.01.2022 та не містять у собі окремої вказівки про надання їм зворотної сили.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що за даними інтегрованої картки платника станом на 11.04.2021 за ДП «Смоли» обліковується податковий борг з податку на землю в сумі 758 834,35 грн., який виник з 30.08.2021 по 31.01.2022. На цей податковий борг розповсюджується дія п. 95.5 ст. 95 ПКУ зі змінами та його стягнення повинно відбуватися на підставі рішення керівника контролюючого органу. ГУ ДПС у Дніпропетровській області надає копію рішення № 4 від 13.01.2022 по ТОВ «Смоли» про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу з доказами вручення платнику. Законодавством не передбачено перелік документів, який є підставою для прийняття відповідного рішення. Податковим керуючим зроблено витяг з акту звірки щодо стану розрахунків з бюджетом станом на 01.01.2022 відносно наявної заборгованості ДП «Смоли» та дані КОР ДП «Смола» в АІС «Податковий блок» по земельному податку станом на 13.01.2022. В рішенні № 4 від 13.01.2022 по ДП «Смоли» не передбачена сума заборгованості, тобто відповідне рішення відносно боржника приймається один раз до повного погашення суми заборгованості, на який розповсюджується дія вимог п. 95.5 ст. 95 ПКУ. За підприємством з 19.02.2017 року обліковується борг по частині чистого прибутку, який у розумінні ПКУ не є податковим платежем, і як наслідок не є податковим боргом, тому податкова вимога в АІС «Податковий блок не формувалась». У зв`язку з виникненням у позивача податкового боргу по іншим податковим платежам, в АІС «Податковий блок» виникла можливість формування по підприємству податкової вимоги, але з боргом по чистому прибутку, який виник у період з 19.02.2017 по 31.05.2021 та не вважався у розумінні ПКУ податковим боргом, тому вимогу позивачу не направлено. Відповідач зазначає, що під час прийняття рішення, діяв у межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування вимоги про сплату боргу. За вказаних підстав просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву ДП «Смоли», в якій позивач вказує на необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача та наводь аргументи, аналогічні тим, що викладені у позові.
Від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких відповідач повторює доводи, викладені ним у відзиві на позов та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року провадження в зазначеній адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Витягу АІС «Податковий борг» з податку на землю станом на 13.01.2022р., Витягу з акту звірки щодо стану розрахунків з бюджетом станом на 01.01.2022р., КОР по податку на землю за 2021-2022рр., податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб виник в результаті несплати грошових зобов`язань за поданими позивачем деклараціями та уточнюючими розрахунками за період з 30.08.2021 року по 30.12.2021 рік, а саме:
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому за приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За умовами пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року) передбачено, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вказаної норми Податкового кодексу України вбачається, що стягнення коштів платника з рахунків у банках здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за дотримання наступних умов: 1) якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках; 2) якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 3) не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, згідно Витягу АІС «Податковий борг» з податку на землю станом на 13.01.2022р., Витягу з акту звірки щодо стану розрахунків з бюджетом станом на 01.01.2022р., КОР по податку на землю за 2021-2022рр., податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб виник в результаті несплати грошових зобов`язань за поданими позивачем деклараціями та уточнюючими розрахунками за період з 30.08.2021 року по 30.12.2021 рік, а саме: Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2021 на суму 105515, 30 грн. (термін сплати 30.08.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 30.03.2021 на суму 7274,63 грн. (термін сплати 30.08.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.05.2021 на суму 13421,90 грн. (термін сплати 30.08.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2021 на суму 105827,92 грн. (термін сплати 30.09.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 30.03.2021 на суму 7274,63 грн. (термін сплати 30.09.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.05.2021 на суму 13421,96 грн. (термін сплати 30.09.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2021 на суму 105827,92 грн. (термін сплати 01.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 30.03.2021 на суму 7274,63 грн. (термін сплати 01.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.05.2021 на суму 13421,96 грн. (термін сплати 01.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2021 на суму 105827,92 грн. (термін сплати 30.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 30.03.2021 на суму 7274,63грн. (термін сплати 30.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.05.2021 на суму 13421,96 грн. (термін сплати 30.11.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.02.2021 на суму 105827,92 грн. (термін сплати 30.12.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 30.03.2021 на суму 7274,63 грн. (термін сплати 30.12.2021); Податковий розрахунок земельного податку № від 19.05.2021 на суму 13421,96 грн. (термін сплати 30.12.2021).

Таким чином, податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб з терміном сплати 01.11.2021, 30.11.2021, 30.12.2021, за умовами пункту 95.5 статті 95 ПКУ, не підлягає стягненню за спірним рішенням податкового органу, оскільки на момент прийняття рішення № 4 від 13.01.2022 року не минуло 90 днів з останнього дня граничного строку його сплати.

Водночас у спірному рішенні не визначено суму, яка підлягає стягненню, а вказано загальне формулювання щодо погашення усієї суми податкового боргу, тобто без урахування строків його (боргу) несплати.

Отже, відповідачем не дотримано одну з обов`язкових умов пункту 95.5 статті 95 ПКУ щодо наявності факту несплати податкового боргу протягом 90 календарних днів з останнього дня граничного строку його сплати.

Також відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому пункт 95.5 статті 95 ПКУ не містить окремого винятку щодо застосування вказаної норми спеціальної статті, якою врегульовано спірні правовідносини, під час прийняття відповідного рішення керівника податкового органу без звернення до суду.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що податкова вимога ДП «Смоли» не направлялась (не вручалась).

Враховуючи, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення № 4 від 13 січня 2022 року порушено обов`язкові умови, за дотримання яких у податкового органу виникає право на стягнення коштів платника з рахунків у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду, суд дійшов висновку, що рішення № 4 від 13 січня 2022 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно до пункту 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частину сплаченого ним суму судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Смоли» (51938, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т. Аношкіна, буд.179, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 4 від 13.01.2022р. начальника Кам`янського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, уповноваженої особи Наталії Тесленко про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь Державного підприємства «Смоли» (51938, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т. Аношкіна, буд.179, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова