Справа № 160/7765/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року Справа № 160/7765/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
21.06.2022 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач-2 просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що до стажу державної служби для визначення права на пенсію згідно до Закону №889 зараховано період роботи, протягом якого позивачу було присвоєно ранг державного службовця з 18.05.1992 по 14.09.2006, а також з 02.01.1990 по 18.05.1992 період роботи у Відділі землекористування, землеустрою і охорони ґрунтів при Дніпровському виконавчому комітеті. Період роботи з 02.01.1986 по 28.09.1988 в Горностаївському агропромисловому об`єднанні та з 30.09.1988 по 29.12.1989 в Павлоградському районному агропромисловому об`єднанні до стажу державної служби не зараховано в зв`язку з тим, що дані періоди не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України. Оскільки на день набрання чинності Закону №889 позивач не займав посаду державної служби та відповідно мав менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723, Головним управлінням прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в даному виду перерахунку. Враховуючи вищенаведені факти, відповідач 2 вважає, що в діях Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням вчинено дії відповідно до вимог законодавства України діючого на час виникнення спірних правовідносин.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що з 15.10.2018 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
31.01.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення позивача на інший вид пенсії пенсію державного службовця, надавши додаткові підтверджуючи документи.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.02.2022 №88 відмовлено у переведенні позивача на зазначену пенсію, мотивуючи тим, що посади, які позивач обіймав у період роботи з 02.01.1986 по 28.09.1988 в Горностаївському агропромисловому об`єднанні та з 30.09.1988 по 29.12.1989 в Павлоградському районному агропромисловому об`єднанні до стажу державної служби на зараховано в зв`язку з тим, що дані періоди не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом №0400-010226-8/21696 від 08.02.2022 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» №889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтями 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про державну службу» №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів слідує висновок, що позивач, який на час звернення до відповідача із заявою від 31.01.2022 року досягнув повних 63 роки зберігає право на пенсію, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII за умови наявності у нього стажу державної служби не менше 20 років.

Відповідно до у п. 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено необхідність врахування до стажу роботи державної служби період роботи на посадах, що визначені у 25 Закону України «Про державну службу», а також у актах Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби включаються, зокрема, час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049 (далі - Положення №1049).

Так, позивачем до матеріалів справи долучено архівну довідку від 29.11.2021 року № 04-04/П-123 архівного відділу № 3 Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, в якій зазначено наступне:

Горностаївське районне управління сільського господарства було реорганізоване в Горностаївське районне агропромислове об`єднання на підставі постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14 листопада 1985 року № 1114 «Про подальше удосконалення керівництва агропромисловим комплексом» та рішення Горностаївської районної ради народних депутатів від 18.12.1985р.

У відповідності з постановою Ради міністрів УРСР «Про удосконалення управління в агропромисловому комплексі республіки» від 16 жовтня 1989 року № 253 та рішенням виконкому Горностаївської районної ради народних депутатів «Про удосконалення структури управління в системі АПО» від 19.12.1989 № 197 районне агро промислове об`єднання РАПО ліквідоване. Зборами уповноважених представників колгоспів, радгоспів, організацій від. 21 грудня 1989 року прийнято рішення про створення Горностаївського агропромислового міжгосподарського об`єднання АПО, яке затверджено рішенням виконкому Ради народних депутатів від 16.01.90 № 5.

Згідно розпорядження представника Президента у Горностаївському районі «Про утворення відділів, призначення їх керівників, прийняття на роботу по переводу в апарат районної державної адміністрації» від 01.06.92 № 2-р на базі районного міжгосподарського об`єднання утворено управління сільського господарства.

У відповідності з рішенням першої сесії Горностаївської районної Ради народних депутатів XXII скликання «Про утворення відділів та управління райвиконкому» від 14.07.94 № 9 утворено управління сільського господарства та продовольства.

На підставі розпорядження голови райдержадміністрації «Про формування та утворення управлінь, відділів та інших підрозділів райдержадміністрації» від 19.10.95 № 16 управління сільського господарства та продовольства стало структурною одиницею Горностаївської райдержадміністрації.

Розпорядженням голови райдержадміністрації «Про реорганізацію структури районної державної адміністрації» від 30.06.98 № 164 управління сільського господарства та продовольства перейменоване в управління агропромислового комплексу.

Розпорядженням голови райдержадміністрації «Про упорядкування структури райдержадміністрації» від 1-3.06.2000 № 208 ліквідовано управління агропромислового комплексу в зв`язку з утворенням управління сільського господарства і продовольства.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації «Про структуру та граничну чисельність районної державної адміністрації» від 06.07.05 № 149 управління сільського господарства і продовольства районної державної адміністрації реорганізоване в управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації.

Також позивачем до матеріалів справи долучено історичну довідку від 09.08.2021 року № 485 П архівного відділу Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якій зазначено про те, що довідка складена на підставі описів справ постійного зберігання установи «Управління агропромислового розвитку Павлоградської районної державної адміністрації» за хронологією:

- 1962-1963 Павлоградське територіальне виробниче управління сільського господарства Дніпропетровської області;

- 1963- 1964 Павлоградське територіальне виробниче колгоспно-радгоспне управління сільського господарства Дніпропетровської області;

- 1964- 1985 Павлоградське районне управління сільського господарства виконавчого комітету Павлоградської районної Ради депутатів трудящих (народних депутатів);

- 01.01.1986 Павлоградське районне агропромислове об`єднання (РАПО) Дніпропетровської області;

- 01.01.1990 Павлоградське районне агропромислове госпрозрахункове об`єднання (РАПГО) Дніпропетровської області;

- 01.01.1992 Управління сільського господарства Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області;

- 02.12.1998 Управління агропромислового комплексу Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області;

- 21.07.2000 Управління сільського господарства та продовольства Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області;

- 01.08.2005-12.08.2015 Управління агропромислового розвитку Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Як встановлено судом, районні агропромислові об`єднання утворені на виконання постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом» від 14.11.1985 №1114, указу Президії Верховної Ради Української СРСР від 23.11.1985 «Про зміни в системі органів управління агропромисловим комплексом Української СРСР».

На виконання вказаних правових актів прийнята постанова Центрального комітету компартії України та Ради Міністрів Української СРСР від 10.12.1985 №429.

За результатами проведених змін, Горностаївське районне управління сільського господарства реорганізовано в Горностаївське РАПО, відповідно позивач призначений на відповідну посаду у агропромисловому об`єднанні в порядку переведення, що підтверджується записом у трудовій книжці №7 від 02.01.1986.

В подальшому відділи РАПО, що виконували контролюючі функції, передані у структуру обласного виконкому та позивач в порядку переведення призначений на посаду головного інженера по землевпорядкуванню у Відділ землекористування та землеустрою, охорони ґрунтів при облвиконкомі, що підтверджено записом 10 трудової книжки.

З урахуванням вищенаведеного, посади провідного спеціаліста по землевпорядкуванню та землекористуванню, а також головного інженера по землевпорядкуванню, які позивач займав упродовж 02.01.1986 до 29.12.1989 є прирівняними до посади спеціаліста управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, що відноситься до шостої категорії посад державної служби згідно з положеннями ст. 25 Закону України «Про державну службу».

Крім того, стаж державної служби позивача підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 31.01.2022 року №32-4-0.51-728/2-22, відповідно до якої стаж державної служби позивача, становить 24 роки 9 місяців, який є достатнім для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723, відповідно до положень п.10, 12 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889.

Таким чином, беручи до уваги те, що станом на момент набрання чинності Законом №889 позивач мав загальний стаж державної служби понад 20 років, то по досягненню ним 63 років він набув права на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723 та відповідно до положень п.10, 12 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889, суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача та наявності підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

На підставі вищезазначеного, та з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () зарахувати ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди його роботи з 02.01.1986 року по 28.09.1988 рік в Горностаївському агропромисловому об`єднанні на посаді провідного спеціаліста по землевпорядкуванню та землекористуванню та з 30.09.1988 року по 29.12.1989 рік в Павлоградському районному агропромисловому об`єднанні Дніпропетровської області на посаді головного інженера по землевпорядкуванню до стажу державного службовця та здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу, з дня звернення, а саме з 31.01.2022 року.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.02.2022 року № 88 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () зарахувати ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди його роботи з 02.01.1986 року по 28.09.1988 рік в Горностаївському агропромисловому об`єднанні на посаді провідного спеціаліста по землевпорядкуванню та землекористуванню та з 30.09.1988 року по 29.12.1989 рік в Павлоградському районному агропромисловому об`єднанні Дніпропетровської області на посаді головного інженера по землевпорядкуванню до стажу державного службовця та здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу, з дня звернення, а саме з 31.01.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 992,40 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн., підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.02.2022 року № 88 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () зарахувати ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди його роботи з 02.01.1986 року по 28.09.1988 рік в Горностаївському агропромисловому об`єднанні на посаді провідного спеціаліста по землевпорядкуванню та землекористуванню та з 30.09.1988 року по 29.12.1989 рік в Павлоградському районному агропромисловому об`єднанні Дніпропетровської області на посаді головного інженера по землевпорядкуванню до стажу державного службовця та здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу, з дня звернення, а саме з 31.01.2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області () судові витрати з оплати судового збору у сумі 992, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник