Справа № 303/2913/22
Суддя: Гутій О. В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/2913/22
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ТАБІ № 140559 від 20.04.2022 року, винесену інспектором Мукачівського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Чурбаковим В.В.по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 20.04.2022 року близько 09.00 год. здійснила завідомо неправдивий виклик наряду поліції через конфлікт із-за розподілу будинку. По приїзду поліції причин виклику пояснити не змогла, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП, та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

З винесеною постановою позивач не згідна, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

При цьому, позивач зазначає, що нею були подані пояснення при винесенні оскаржуваної постанови, однак такі пояснення працівником поліції взяті до уваги не були, оскільки відповідач, прибувши на виклик зобов`язаний був з`ясувати обставини справи, що стали підставою для здійснення телефонного дзвінка на лінію 102 та виклику поліції. Однак, відповідач не перевірив та не надав оцінки обставин справи, які зумовили позивача зателефонувати до лінії 102, тобто не вивчив фактичні обставини справи та притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на це, ОСОБА_1 вважає, що її було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищезазначені обставини, постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки доказів, які б свідчили про те, що в її діях є ознаки адміністративного правопорушення не має, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02.05.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження, передбаченими ст.ст. 268,286 КАС України, без повідомлення сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ТАБІ № 140559 від 20.04.2022 року, винесеною інспектором Мукачівського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Чурбаковим В.В., Топилко В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 20.04.2022 року близько 09.00 год. здійснила завідомо неправдивий виклик наряду поліції через конфлікт із-за розподілу будинку. По приїзду поліції причин виклику пояснити не змогла, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП, та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.11).

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області .

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 183 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому, належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про Національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідний інспектор поліції або територіальний відділ поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган Національної поліції, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 183 вищенаведеного кодифікованого закону України.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

Проте, всупереч вищезазначеним нормам, даний адміністративний позов заявлено до відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області , тобто до неналежного відповідача.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України.

За правилами частини третьої статті48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина сьома статті 48 КАС України).

Однак, суд не може скористуватися нормою частини третьої статті 48 КАС України, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подавав, клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не подавав, тобто у суду не має згоди позивача на заміну належної сторони у справі.

Підсумовуючи наведене,на переконання суду, відділ поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області є неналежним відповідачем у даному спорі.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані до особи, що не повинна відповідати за даним позовом, суд зазначає, що правові підстави для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, у даному випадку відсутні.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом строк та спосіб, і до належного відповідача.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позивних вимог, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 48, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України ст.ст. 9, 17, 18, 33, 183, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 а, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: відділ поліції № 1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, місце знаходження м.Мукачево, вул.Маргітича,48,Закарпатська область.

Рішення суду виготовлено 25.07.2022 року.

Головуюча О.В.Гутій