Справа № 420/5637/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5637/22
УХВАЛА
18 липня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Тимофієва І.В., представника відповідача Сокуренка І.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
12.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 січня 2022 року №140 Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 лютого 2022 року №316 о/с в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції);
- поновити на роботі у службі в Національній поліції України на посаді поліцейського старшого дільничого офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області у званні майора поліції ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 лютого 2022 року по день фактичного поновлення на роботі, з вирахуванням обов`язкових податків і зборів.
Ухвалою від 18.04.2022 року адміністративний позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом: звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин пропуску.
Ухвалою від 22.04.2022 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі. Прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
06.06.2022 року представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтоване наступним.
Стосовно порушення строку на оскарження наказу ГУНП в Одеській області «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» від 21.01.2022 року №140, представник відповідача вказав, що разом із відзивом на позовну заяву, поданим раніше, надавалась копія вищевказаного наказу ГУНН в Одеській області від 21.01.2022 року №140, на останньому аркуші якого наявний запис: «Ознайомлений 15.02.2021 року ОСОБА_2 ».
Підпис наявний на наданому наказі аналогічний надпису, наявному на резолютивній частині адміністративного позову ОСОБА_1 від 12.04.2022 року.
Даний підпис свідчить про те, що ОСОБА_1 ознайомився із даним наказом та усвідомив можливе порушення його прав.
Так, строк на оскарження даного наказу розпочався 15.02.2022 року - від його ознайомлення, адміністративний позов поданий 12.04.2022 року, тобто майже через два місяці від початку відліку строку на оскарження наказу.
Стосовно порушення строку на оскарження наказу ГУНП в Одеській області №316 о/с від 21.02.2022 року, представник відповідача зазначив, що фактично даний наказ є реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 21.01.2022 року №140, через що усвідомленість позивача із обставиною його звільнення в першу чергу пов`язана із виданням наказу ГУНП в Одеській області від 21.01.2022 року №140.
Оскільки після ознайомлення із наказом ГУНП в Одеській області від 21.01.2022 року №140, ОСОБА_1 не виходив на службу, була відсутня можливість ознайомити його із наказом ГУНП в Одеській області №316 о/с від 21.02.2022 року, у звичайний спосіб шляхом надання для ознайомлення.
Через вказані вище причини, Головним управлінням було направлено лист №9/943 від 21.02.2022 року із копією наказу ГУНП в Одеській області №316 о/с від 21.02.2022 року та роз`ясненням, що для отримання трудової книжки, військового квитка та направлення для постановки на військовий облік необхідно прибути до УКЗ ГУНП в Одеській області.
Позивач та його представник заперечували проти залишення позову без розгляду, зазначивши, що поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти, як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Позивач вказав, що з наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.02.2022 року №316 о/с його ніхто не ознайомив, після ознайомлення з наказом ГУНП в Одеській області «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» від 21 01.2022 року №140, він продовжував працювати та отримувати заробітну плату. Лист, який був направлений за №9/943 від 21.02.2022 року із копією наказу ГУНП в Одеській області №316 о/с від 21.02.2022 року, він не отримував.
Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.
Згідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Спір між сторонами у даній справі пов`язаний з проходженням та звільненням з публічної служби. Отже, строк звернення до суду з даним позовом становить один місяць згідно приписів ч.5 ст.122 КАС України.
Стосовно порушення строку на оскарження наказу ГУНП в Одеській області «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» від 21.01.2022 року №140, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивач ознайомлений з цим наказом 15.02.2021 року, що підтверждується його власноручним підписом на наказі. Вказану обставину позивач у судовому засіданні не заперечував.
Отже, строк на оскарження даного наказу розпочався з 16.02.2022 року (наступний день після ознайомлення) та закінчився 15.03.2022 року. При цьому, адміністративний позов позивачем подано 12.04.2022 року, тобто з порушенням місячного строку на його скарження.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно ч.4 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Зі змісту ч.ч. 3, 4 ст.123 КАС України, випливає, що позов може бути залишено без розгляду з наведених підстав на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, у тому числі й на стадії підготовчого провадження.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку про передчасність висновків суду, викладених в ухвалі про відкриття провадження у справі, про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, зокрема, з вимогою про оскарження наказу від 21 січня 2022 року №140, оскільки суду не було відомо про доведення до позивача цього наказу під розпис. Також суд не знаходить інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаною вимогою поважними.
Зважаючи на порушення встановленого процесуальним законом строку звернення до суду та недоведеність обставин, які б безумовно свідчили про об`єктивну неможливість вчасного оскарження позивачем наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 січня 2022 року №140 Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області без розгляду в частині вищевказаних позовних вимог на підставі ч.4 ст.123 КАС України та п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
Разом з тим, у задоволенні клопотання відповідача про залишення даного позову без розгляду в іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем не надано жодного доказу ознайомлення позивача з наказом від 21.02.2022 року № 316 о/с.
За викладених обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 січня 2022 року №140 Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.122, ч.4 ст.123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст. 248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити частково.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21 січня 2022 року №140 Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції залишити без розгляду.
У задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду в частині залишення позовних вимог без розгляду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні клопотання оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2022 року.

Суддя В.В. Андрухів