Справа № 160/7248/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2022 року Справа № 160/7248/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/7248/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
20.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з дня виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з 27 жовтня 2020 року, до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»:
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 11.07.1999 р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути мою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заяву від 23 жовтня 2020 року про призначення мені пенсії за віком за Списком № 1 з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, з 27 жовтня 2020 року, з урахуванням на день виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, на 27 жовтня 2020 року, до пільгового стажу періодів роботи у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» :
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
з 11.07.1999 р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно п.1.ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування призначити мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком за Списком № 1 з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, з 27 жовтня 2020 року, з урахуванням на день виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, на 27 жовтня 2020 року, до пільгового стажу періодів роботи у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» :
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 11.07.1999 р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту, та проводити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1,з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, з 27 жовтня 2020 року Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 20.05.2022 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 25.05.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 25.05.2022 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про призначення пенсії;
- відомості/інформацію щодо підстав відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача;
- листи/відмови Пенсійного органу та інші наявні докази щодо суті спору.
20.06.2022 року через підсистему Електронний суд та 27.06.2022 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача, разом із витребуваними судом доказами по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 25.07.2022 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.10.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
11 грудня 2020 року позивач отримав Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 03.11.2020 року за №210449 «Про відмову в призначенні пенсії».
Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло Рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У Рішенні про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оформлене листом від 03.11.2020 року за № 210449, Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначило таке: «За нормами п.п.2 п.1 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особовливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Станом на 23.10.2020 року загальний страховий стаж склав 34 роки 8 місяці 20 днів. До пільгового стажу роботи незараховано період роботи відповідно до Довідки №545 від 09.10.2020 року, оскільки дана довідка не відповідає вимогам постанови КМУ від 12.08.1993р. №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».
Отже, враховуючи наведене, Пенсійним органом було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутноість необхідного пільгового стажу.
Вказує, що 22 січня 2021 року, він вдруге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та надав, на його думку, необідні документи, у тому числі і довідку Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.01.2021 року №51.
Загальний стаж роботи на дату звернення склав - 34 роки 11 місяців 21 день, з яких пільгового стажу по Списку №1 - 7 років 4 дні.
Отже, відповідач дійшов висновку, що право на призначення пенсії за віком по Списку №1 відсутнє.
На думку відповідача, таке рішення Пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, діючі на той час нормативні акти та надані ним документи, на його думку, повністю підтверджують наявність пільгового стажу роботи за Списком № 1.
З огляду на зазначене відмова пенсійного органу щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправною.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що записи трудової книжки позивача не містять належних відомостей, що визначають пільговий характер роботи.
Для підтвердження пільгового стажу роботи, позивачем не надано уточнюючих довідок про пільговий характер роботи.
З огляду на вищезазначене, на думку відповідача, відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 жовтня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та надав відповідні документи, у тому числі і Довідку Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2020 року №545.
Зазначене вище, також підтверджується розпискою-повідомленням Пенсійного органу від 23.10.2020 року за №4904.
11 грудня 2020 року позивач отримав Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 03.11.2020 року за №210449 «Про відмову в призначенні пенсії».
Вказана відмова Пенсійного органу мотивована такими обставинами, зокрема: «За нормами п.п.2 п.1 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особовливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Станом на 23.10.2020 року загальний страховий стаж склав 34 роки 8 місяці 20 днів.
До пільгового стажу роботи незараховано період роботи відповідно до Довідки №545 від 09.10.2020 року, оскільки ця довідка невідповідає вимогам постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».
Отже, враховуючи наведене, Пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності необхідного пільгового стажу.
22 січня 2021 року позивач вдруге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, до якої долучив відповідні документи, у тому числі і довідку Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.01.2021 року №51.
Вказане вище, також підтверджується розпискою-повідомленням відповідача від 22.01.2021 року за №341.
Підставою відмови, у призначенні позивачеві пільгової пенсії, слугували такі обставини, зокрема: «Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особовливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Загальний стаж роботи на дату звернення склав - 34 роки 11 місяців 21 день, з яких пільгового стажу по Списку №1 - 7 років 4 дні».
Отже, враховуючи наведене вище, Пенсійний орган дійшов висновку, що право на призначення пенсії за віком по Списку №1 відсутнє, через недостатню кількість відповідного стажу.
Додатково Пенсійним органом було повідомлено, що до пільгового стажу по Списку №1 не зараховано періоди такі періоди роботи позивача, зокрема:
02.08.1989р. - 15.05.1990р. - у довідці №51 від 21.01.2021р., виданій Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» відсутня розбивка пільгового стажу згідно періодам дії постанов КМУ. Відповідно до п.3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005р. «Про порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умова» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи;
11.07.1999р. - 14.02.2001р. - відсутній наказ про проведення атестації професії «помічника машиніста локомотива», оскільки попередня атестація №207 від 11.07.1994р. діяла до 10.07.1999р.».
Отже, Рішення Пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, фактично ґрунтується на відсутності необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1 із зазначенням причин відмови, а саме незараховано до пільгового стажу періоди роботи:
- з 02.08.1989р. по 15.05.1990 р. - відсутня розбивка пільгового стажу згідно періодам дії постанов КМУ про затвердження Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників що чинні на період роботи особи;
- з 11.07.1999р. по 14.02.2001 р. - відсутній наказ про проведення атестації робочого місця за умовами праці.
Згідно із Розрахунку стажу роботи від 23.11.2021 року встановлено, що незараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи:
- з 02.08.1989 р. по 15.05.1990 р.;
- з 11.07.1999 р. по 14.02.2001 р.;
Зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 07.07.1992 р. по 10.07.1999 року.
Отже, Пенсійним органом незараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальий комбінат» з причин відсутності розбивки пільгового стажу згідно періодам дії постанов КМУ про затвердження Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників що чинні на період роботи особи:
з 02.08.1989р. по 23.01.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту (запис трудової книжки №2);
з 24.01.1990р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту (записи трудової книжки №3-№4).
А також, з підстав відсутності наказу про проведення атестації робочого місця за умовами праці:
- з 11.07.1999р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту (записи трудової книжки №6-№7).
Не погоджуючись із такою відмовою Пенсійного органу, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно зі статтею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
З трудової книжки позивача, судом встановлено, що він у період, зарахований Пенсійним органом, працював:
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту, (підтверджено записом №2 трудової книжки, Довідками Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2020р. №545 та від 21.01.2021р. №51);
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту, (підтверджено записом №3 трудової книжки, Довідками підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2020р. №545 та від 21.01.2021 р. №51);
- з 11.07.1999р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту, (підтверджено записом №6-№7 трудової книжки, Довідками Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного_трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2020р. №545 та від 21.01.2021 р. №51).
Пунктом 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту;
- з 07.07.1992 року по 10.03.1994 року - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту;
- з 11.03.1994р. по 14.02.2001 р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту.
За період з 02.08.1989 року по 15.05.1990 року, з 07.07.1992 року по 14.02.2021 року пільговий стаж за Списком №1 становить 9 років 4 місяці 22 дні.
Встановлено, що позивач був зайнятий в єдиному технологічному процесі гірничих робіт на вивезенні гірничої маси з кар`єру завглибшки 150 метрів і глибше.
Підставою надання довідки ПРАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2020 року та від 21.01.2021 року слугує: особова картка форми П-2 від 02.08.1989 року та від 07.07.1992 року, технологічний процес, результати атестації робочих місць за умовами праці (наказ №207 від 11.07.1994 року, лист Головного державного експерта з умов праці №14/1-113 від 19.10.1999 року, Спільна Постанова №12/6 від 11.01.2000 року, Спільна Постанова №330/39 від 30.05.2001 року, довідка цеху.
Судом встановлено, що не заперечується відповідачем, що при розгляді заяви про призначення пенсії позивачу, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не було зараховано позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 оскаржуваний період роботи:
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 11.07.1999 р. по 14.02.2001р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Відповідач не дотримався положень чинного законодавства та безпідставно не зарахував спірний період роботи позивача, який у тому числі підтверджується записами трудової книжки ОСОБА_1 .
Так, відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Крім того, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Північний ГЗК» і у спірний період працював помічником машиніста локомотива.
Встановлено, що товариством було проведено атестацію робочих місць за умовами праці відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 01.08.1992 року за №442.
Право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці на яких працював позивач у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» підтверджено такими документами, зокрема:
- наказ Північного державного гірничо-збагачувального комбінату від 11.07.1994 року №207 «Про підтвердження права працівників комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» із затвердженим Додатком №1 до наказу «Перелік професій і посад Північного державного гірничозбагачувального комбінату, працівникам якого по результатам атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1» ( особо шкідливі і особо важкі умови праці). На сторінці 1, аркушу 2 Додатку №1 зазначено «Управління залізничного транспорту», підпункт а) «робітники», пункт 4 «помічник машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи із кар`єру залізничного цеху №2 »;
- лист Головного державного експерта області з умов праці від 19Л0Л999 року № 14/1-113 «Про атестацію робочих місць без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень» повідомлено ВАТ «Північний ГЗК» проте, що: «На підставі роз`яснення державної експертизи з умов праці України за № 10-3159 від 10.09Л999 року і довідки про незмінність технологічного процесу та умов праці на робочих місцях ВАТ «Північний ГЗК», де за результатами атестації робочих місць в 1992-1994 роках були встановлені Списки № 1 і № 2, в порядку винятку, як тимчасовий вихід із скрутного становища, що сталося на комбінаті, дозволено проведення у теперішній час атестації дослідження факторів виробничого середовища»;
- спільна постанова правління та профспілкових комітетів ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» від 11.01.2000 року за № 12/6 «Про підсумки атестації робочих місць за Списками № 1 та № 2, проведеної без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень на робочих місцях комбінату, де не змінився технологічний процес та умови праці».
У вказаній вище спільній Постанові правління та профспілкових комітетів ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зазначено, що з 01.11.1999 року по 10.12.1999 року була проведена атестація робочих місць без інструментальних санітарно-гігієнічних досліджень.
У п.1 Постанови зазначено: «Враховуючи незмінність технологічного процесу та умов праці на робочих місцях з (особливо) важкими та (особливо) шкідливими умовами праці підтвердити результати атестації робочих місць, отримані за участю Криворізького НДІ гігієни праці і професійних захворювань у 1994 році та затверджені наказом по комбінату від 11.07.1994 року за № 207 «Про підтвердження права працівників комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» та доповненнями до нього».
У п.2 Постанови зазначено: « Результати проведеної атестації робочих місць за умовами праці вважити дійсними з 12 липня 1999 року до закінчення чергової атестації робочих місць, яка проводиться згідно плану у повному обсязі».
Спільна постанова дирекції та профспілкових комітетів ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» від 30.05.2001 року за № 330/39 «Про підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2 за результатами чергової атестації робочих місць за умовами праці».
У вищезазначеній Спільній постанові дирекції та профспілкових комітетів ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зазначено, що на підставі Постанови КМУ від 01.08.1992 року№442 та Спільної постанови правління та профспілок від 14.04.1999року №92/35 «Про проведення чергової атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників комбінату на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2», в період з 01 червня 1999року по 01 червня 2001 року проведено чергову атестацію робочих місць за умовами праці. Постановлено затвердити «Перелік робочих місць та посад ВАТ «Північний ГЗК» працівникам яких за підсумками атестації робочих місць за умовами праці підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та Списком №2» (Додаток №1 та №2 відповідно).
Так, у Переліку професій і посад ВАТ «Північний ГЗК», працівникам яким за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 ( Додаток №1 до Спільної постанови дирекції та профспілкових комітетів «Про підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 та № 2 за результатами чергової атестації робочих місць за умовами праці» від 30.05.2001 року № 330/39) зазначено на сторінці 1, аркушу 2 та на стор.1 аркушу 3 Додатку №1: Управління залізничного транспорту», підпункт а) «Робітники», пункт 4 «помічник машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2».
Таким чином, з підстав викладених вище, підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 спірний період роботи позивача у Приватному акціонерному товариству «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Окрім цього, слід вказати, що згідно із ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснювалася на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Відповідальність за своєчасність проведення атестації робочих місць покладена на керівника підприємства.
За правилами ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Окрім того, суд зазначає, що відмови відповідача у призначенні пенсії викладені у листах взагалі не відповідають тому, як мають бути викладені рішення суб`єкта владних повноважень, із зазначенням чітких підстав для відмови.
Враховуючи, що судом було повністю досліджено матеріали справи та встановлено, що відмова в призначення пенсії позивачу ґрунтується на відсутності необхідного пільгового стажу через незарахування спірного періоду, та те, що суд дійшов висновку про протиправність незарахування цього періоду відповідачем, а тому позовна вимога позивача, щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди його роботи у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», зокрема: з 02.08.1989 р. по 23.01.1990р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 24.01.1990 р. по 15.05.1990р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 11.07.1999 р. по 14.02.2001р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення йому пенсії за віком за Списком №1 з дня виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, з урахуванням на день виникнення права на пенсію за віком за Списком №1, до пільгового стажу спірного періоду роботи, суд зазначає наступне.
Пунктом 10 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-VI "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.
Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року "Гайгузус проти Австрії", якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Суд враховує й те, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи висновок суду про протиправність дій/рішення відповідача у незарахуванні спірного періоду до пільгового стажу позивачу при призначенні пенсії за віком, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права в цьому випадку є саме зобов`язання відповідача - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви позивача про призначення йому пенсії, з урахуванням до пільгового стажу періоду роботи за Списком №1 спірного періоду та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком за Списком №1, то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду, позивач, заявляючи дану вимогу, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 744,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», зокрема:
- з 02.08.1989 р. по 23.01.1990р. - помічником машиніста локомотива (тепловоза) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 24.01.1990 р. по 15.05.1990р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;
- з 11.07.1999 р. по 14.02.2001р. - помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні руди, породи з кар`єру залізничного цеху №2 управління залізничного транспорту Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подані 23.10.2020 року та 22.01.2021 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи ОСОБА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 744,30 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25.07.2022 року.

Суддя В.В. Ільков