Справа № 200/3492/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Справа№200/3492/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.02.2022 року № 6 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 15.06.2006 по 30.06.2006, з 01.08.2006 по 02.11.2007 в ПАТ «Укрвуглебуд» в якості електрослюсаря підземного, з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.07.2014 по 15.07.2014 в ПрАТ «Укрвуглебуд» в якості електрослюсаря підземного, та з 01.12.2012 по 31.05.2013, з 01.07.2013 по 12.07.2013 в ВП ТОВ «Виробнича компанія «Красноармійськвугілля» в якості електрослюсаря підземного;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 05.01.2021 року;

- стягнути за рахунок Державного бюджету з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 200/1844/21 відповідачем прийнято рішення від 01.02.2022 № 6, яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії.

У вказаному рішенні відповідачем зазначено, що позивач має 19 років 10 місяців 21 день пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» та 05 років 03 місяці 26 днів пільгового стажу за Списком № 1.

Вказаним рішенням до пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди:

- з 15.06.2006 по 30.06.2006 та з 01.08.2006 по 02.11.2007 у зв`язку із тим, що неможливо витребувати довідку про пільговий характер роботи;

- з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.07.2014 по 15.07.2014, у зв`язку із тим, що неможливо витребувати довідку про пільговий характер роботи;

- з 01.12.2012 по 31.05.2013 та з 01.07.2013 по 12.07.2013 у зв`язку із тим, що неможливо витребувати довідку про пільговий характер роботи;

- 6 днів безоплатної відпустки за період роботи з 12.05.1996 по 17.12.1996, 12 днів безоплатної відпустки за період з 22.07.2014 по 04.01.2021;

- 3 дні безоплатної відпустки за період роботи з 09.06.2003 по 04.04.2004.

Вважає рішення відповідача протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою суду від 03 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом термін до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останнє просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 05.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду наданих до заяви документів, відомостей про застраховану особу та із врахуванням висновків Донецького окружного адміністративного суду, викладених у рішенні від 17.05.2021 у справі № 200/1844/21 було встановлено, що страховий стаж позивача становить 19 років 10 місяців та 21 день пільгового стажу на підземних роботах та 5 років 3 місяці 26 днів за Списком №1.

Періоди роботи позивача з 15.06.2006 по 30.06.2006 та з 01.08.2006 по 02.11.2007 на ПАТ «Укрвуглебуд» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості. Періоди роботи позивача з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.07.2014 по 15.07.2014 на ПрАТ «Укрвуглебуд» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості. Періоди роботи позивача з 01.12.2012 по 31.05.2013 та з 01.07.2013 по 12.07.2013 на ВП ТОВ «Виробнича компанія «Красноармійськвугілля» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості.

Вважав, що не порушив права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 17.01.1996, РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Як встановлено судом за результатами розгляду справи, позивач 05.01.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі № 200/1844/21 відповідачем повторно розглянуто зазначену заяву позивача та прийнято рішення від 01.02.2022 № 6, яким останньому відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Періоди роботи позивача з 15.06.2006 по 30.06.2006 та з 01.08.2006 по 02.11.2007 на ПАТ «Укрвуглебуд» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості. Періоди роботи позивача з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.07.2014 по 15.07.2014 на ПрАТ «Укрвуглебуд» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості. Періоди роботи позивача з 01.12.2012 по 31.05.2013 та з 01.07.2013 по 12.07.2013 на ВП ТОВ «Виробнича компанія «Красноармійськвугілля» не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що підприємство не знаходиться за місцем перереєстрації та здійснити перевірку первинної документації немає можливості.

Також вказаним рішенням не зараховано до пільгового стажу роботи позивача:

- 6 днів безоплатної відпустки за період роботи з 12.05.1996 по 17.12.1996, 12 днів безоплатної відпустки за період з 22.07.2014 по 04.01.2021;

- 3 дні безоплатної відпустки за період роботи з 09.06.2003 по 04.04.2004.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, правомірність незарахування до пільгового стажу позивача 6 днів безоплатної відпустки за період роботи з 12.05.1996 по 17.12.1996, 12 днів безоплатної відпустки за період з 22.07.2014 по 04.01.2021, 3 дні безоплатної відпустки за період роботи з 09.06.2003 по 04.04.2004, останнім не оскаржується.

Таким чином, спірним питанням у зазначеній справі є правомірність дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 15.06.2006 по 30.06.2006, з 01.08.2006 по 02.11.2007, з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.12.2012 по 31.05.2013, з 01.07.2013 по 12.07.2013, з 01.07.2014 по 15.07.2014 у зв`язку із неможливістю перевірки первинних документів відповідачем.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На виконання вимог статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до п. 1 вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що у разі вперше проведеної до 21.08.1997 року атестації робочого місця до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 4 (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, з трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 17.07.1998 вбачаються наступні записи:

- запис № 15 від 15.06.2006 прийнятий електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянку ЕМС (наказ № 91/к від 15.06.2006);

-запис № 16 від 02.11.2007 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 245/к від 02.11.2007);

- запис № 23 від 20.06.2009 прийнятий електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянку ПР-1 відокремленого підрозділу ПАТ «Укравуглебуд» (наказ № 190/к від 19.06.2009);

- запис № 24 від 07.04.2011 ПАТ «Укравуглебуд» перейменовано на ПрАТ «Укрвуглебуд» (наказ № 23 від 07.04.2011);

- запис № 25 від 30.11.2012 звільнений за переведенням у ТОВ ПК «Красноармійськвугілля» згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 270/к від 30.11.2012);

- запис № 26 від 01.12.2012 прийнятий електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянку ПР відокремленого підрозділу ТОВ «ПК «Красноармійськвугілля» за переведенням з ПрАТ «Укрвуглебуд» (наказ № 120/к від 30.11.2012);

- запис № 27 від 12.07.2013 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 109/к від 12.07.2013);

- запис № 28 від 01.10.2013 прийнятий електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянку ПР-1 (наказ № 217/к від 01.10.2013);

- запис № 29 від 15.07.2014 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 192/к від 15.07.2014).

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу періодів праці позивача з 15.06.2006 по 30.06.2006, з 01.08.2006 по 02.11.2007, з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.12.2012 по 31.05.2013, з 01.07.2013 по 12.07.2013, з 01.07.2014 по 15.07.2014 у зв`язку з неможливістю перевірки уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 визначено, що право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Таким чином, відповідачем неправомірно не зараховано періоди роботи з 15.06.2006 по 30.06.2006, з 01.08.2006 по 02.11.2007, з 20.06.2009 по 30.11.2012, з 01.12.2012 по 31.05.2013, з 01.07.2013 по 12.07.2013, з 01.07.2014 по 15.07.2014 до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо протиправності спірного рішення та, відповідно, необхідності його скасування.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 05.01.2021 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом за результатами розгляду справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування».

У спірному рішенні відповідачем вирішувалось питання саме щодо призначення пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування», яка за своєю природою є пенсією за вислугу років, а не пенсією за віком.

Оцінка наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чи за ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем у спірному рішенні не надавалась.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що повноваження з приводу включення до стажу певних періодів, призначення пенсії тощо є дискреційними повноваженнями відповідача, суд вважає за належне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанціями про сплату від 31.05.2022.

Враховуючи часткове задоволення позову, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 992,40 грн, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог - у сумі 496,20 грн.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.02.2022 № 6 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.01.2021 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд, 3, ) на користь ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 21 липня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко