Справа № 160/3884/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року Справа № 160/3884/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Тулянцевої І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна податкова служба України, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Договір № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року, в особі відповідального за утримання та внесення податків до бюджету Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про визнання протиправною та скасування постанови, -
18 лютого 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна податкова служба України, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Договір №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року, в особі відповідального за утримання та внесення податків до бюджету Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 24.01.2022 року №60641702 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження №60641702 прийнята протиправно та безпідставно, оскільки рішення суду, на виконання якого видано виконавчий лист, з примусового виконання якого було відкрито це виконавче провадження, так і не було виконано, а державним виконавцем не здійснено всіх необхідних та передбачених законодавством дій для його своєчасного та повного виконання, отже, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята передчасно та суперечить приписам чинного законодавства і відповідно, порушує права позивача на своєчасне відновлення його прав відповідно до рішення суду винесеного у справі №160/594/19, на виконання якого і видано виконавчий лист, з примусового виконання якого було відкрито це виконавче провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3884/22 за позовом Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна податкова служба України, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Договір №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року, в особі відповідального за утримання та внесення податків до бюджету Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про визнання протиправною та скасування постанови за правилами загального позовного провадження, призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні на 28 лютого 2022 року об 11:00 год., а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом двох днів з дня одержання копії цієї ухвали.
Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 60641702.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Кручини Ю.Д. від 28 лютого 2022 року №382 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року №2102-ІХ справа №160/3884/22 знята з розгляду у судовому засіданні на 28.02.2022 року.
Наступне судове засідання призначено на 11 квітня 2022 року о 10:00год.
11 квітня 2022 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Кручини Ю.Д. від 11 квітня 2022 року №478 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року №2102-ІХ справа №160/3884/22 знята з розгляду та призначена до розгляду у судовому засіданні на 11.04.2022 року о 10:00год.
09 травня 2022 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Представники сторін в судове засідання 11 травня 2022 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи
Судове засідання відкладено на 30 травня 2022 року на 10:00 год.
25 травня 2022 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
30.05.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача на виконання вимог ухвали суду від 23.02.2022 року надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 60641702.
Представники сторін в судове засідання 30 травня 2022 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Судове засідання відкладено на 22 червня 2022 року на 12:00 год.
14 червня 2022 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Дніпроазот».
14 червня 2022 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останнім викладена позиція аналогічна заявленій ним у власній позовній заяві.
Сторони в судове засідання 22 червня 2022 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Ухвалою суду від 22.06.2022 року закрито підготовче засідання та вирішено перейти до розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.9 ст.205, ч.4 ст.287 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки відсутня потреба заслуховувати свідків та експертів.
При цьому, станом на 30 червня 2022 року треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державна податкова служба України, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Договір № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року, в особі відповідального за утримання та внесення податків до бюджету Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» своїм правом подати пояснення щодо позову або відзиву не скористались, крім того, від них до суду не надходили будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би останні виклали своє бажання надати їх в більш пізній термін.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі, з огляду на таке.
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року, Дніпропетровським окружним адміністративним судом 30.10.2019 року видано виконавчий лист №160/594/19, яким зобов`язано Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вищевказані розрахунки коригування кількісних і якісних показників до податкових накладних.
Також у вказаній постанові зазначено про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів.
18.12.2019р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. у виконавчому проваджені №60641702 винесено постанову про накладення штрафу, якою у зв`язку із тим, що станом на 18.12.2019р. рішення суду у визначений строк боржником виконано не було, на боржника - Державну фіскальну службу України за невиконання ним рішення суду без поважних причин, на підставі ст.ст.63,75 Закону України Про виконавче провадження накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00грн.
Також вказаною постановою державного виконавця зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, про що повідомити державного виконавця в зазначений строк з наданням підтверджуючих документів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Також 31.01.2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. у виконавчому проваджені №60641702 винесено вимогу державного виконавця в якій вимагалось повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи які вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні; надати відповідне письмове пояснення в одноденний термін з моменту отримання данної вимоги та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №160/594/19 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Дніпроазот» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №160/594/19 за позовом Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" до Державної фіскальної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Нафтогазовидобувне управління "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про визнання дій протиправними та визнання розрахунків коригування прийнятими та зареєстрованими.
29.04.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №60641702, а саме, замінено боржника з Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України.
Також, 29.04.2020 р. та 27.05.2020 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. у виконавчому проваджені №60641702 винесено вимоги державного виконавця в яких вимагалось повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи які вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні; надати відповідне письмове пояснення в одноденний термін з моменту отримання данної вимоги та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду та направлено їх боржнику.
В подальшому, 27.05.2020 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. направлено на адресу Національної поліції України повідомлення №60641702/6-20.1 про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, в якому зазначено, що боржником у виконавчому провадженні №60641702 - Державною податковою службою України, починаючи з дати відкриття виконавчого провадження по 27.05.2020 р., не виконано рішення суду на підставі виконавчого листа №160/594/19, виданого 30.10.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання боржника - Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, у зв`язку із чим державний виконавець, зокрема, просив внести відомості, зазначенні у цьому повідомленні, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за ст.382 КК України щодо невиконання Державною податковою службою України рішення суду.
Листом від 15.07.2020 року за вих. №6958/5/99-00-05-02-01-05 ДПС України повідомлено державного виконавця, що на поточну дату розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 17.08.2018 року №417, від 19.09.2018 року №390 до податкової накладної від 28.11.2014 року №893, від 19.09.2018 року №391, від 18.10.2018 року №341, від 19.11.2018 року №339 до податкової накладної від 28.11.2014 року №884 мають статус «очікується реєстрація ПН/РК за рішенням суду». Отже, для реєстрації РК платнику необхідно забезпечити реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ. На підставі викладеного просили закінчити виконавче провадження №60641702.
02.11.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №60641702 у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
Не погодившись з постановою про закінчення виконавчого провадження №60641702, АТ «ДНІПРОАЗОТ» звернулось до суду з позовною заявою про визнання її протиправною та скасування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2021р. (суддя Сліпець Н.Є. ) у справі №160/ 16098/20 позовну заяву Акціонерного товариства «Дніпроазот» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна податкова служба, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження було задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Анатолійовича від 02.11.2020 року про закінчення виконавчого провадження №60641702. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь Акціонерного товариства «Дніпроазот» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

04.03.2021р. Акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відновлення виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 02.03.2021 року відновлено виконавче провадження №60641702 з примусового виконання виконавчого листа №160/594/19 виданого 30.10.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання боржника - Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників.

Також 02.03.2021р., 26.05.2021 р. та 24.06.2021 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. у виконавчому проваджені №60641702 винесено вимоги державного виконавця в яких вимагалось повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи які вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні; надати відповідне письмове пояснення в одноденний термін з моменту отримання данної вимоги та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду та направлено їх боржнику.

24.01.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, згідно з якою виконавче провадження №60641702 підлягає закінченню на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

Не погодившись з постановою про закінчення виконавчого провадження №60641702, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДНІПРОАЗОТ» звернулось до суду з цією позовною заявою про визнання її протиправною та скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Приписами ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII від 02.06.2016р. примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно статті 10 Закону N 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено статтею 63 Закону №1404-VIII.

Так, згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Приписами ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, ч.1, ч.2 ст.75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

З аналізу наведених норм Закону №1404-VIII слідує, що дійсно, заходами примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, згідно з цим Законом є застосування державним виконавцем штрафних санкцій до боржника у разі невиконання ним такого рішення без поважних причин вперше, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин застосування штрафних санкцій у подвійному розмірі та звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, вчинення державним виконавцем вищевказаних дій у розумінні приписів п.11 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII тягне за собою закінчення виконавчого провадження та надіслання виконавчого документа до суду, який його видав.

З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

У той же час, суд звертає увагу, що лише вчинення виконавцем вичерпних заходів примусового виконання рішення суду може свідчити про правомірність такої постанови про закриття виконавчого провадження.

Так, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі №826/14580/16 підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Крім того суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Так, частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з тим, з 01.01.2013р. набрав чинності Закон України від 05.06.2012р. №4901-VІ Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі - Закон №4901-VI), відповідно до ч.1 ст.1 якого цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України Про виконавче провадження (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Частиною 1 статті 2 Закону №4901-VI встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна визначено ст.7 Закону №4901-VI.

Так, ч.1 ст.7 Закону №4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону №4901-VІ у разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Вказаній нормі кореспондують приписи ч.3 ст.33 Закону №1404-VIIІ, якими передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року справі №160/594/19 відповідно до приписів ч.1 ст.7 Закону №4901-VI має здійснюватися в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом №4901-VI.

Тобто, при виконанні цього рішення, з урахуванням приписів ч.2 ст.7 Закону №4901-VІ, у разі якщо воно не було виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій) державний виконавець був зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Судом встановлено та матеріалами справи, в тому числі матеріалами виконавчого провадження №60641702, копія якого долучено до справи, підтверджено, що державний виконавець при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 30.10.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2019 року справі №160/594/19, з заявою про зміну способу і порядку виконання цього рішення до суду не звертався, хоча з моменту відкриття вищевказаного виконавчого провадження (19.11.2019 р.) станом на день винесення постанови про закінчення цього виконавчого провадження (24.01.2022 р.) пройшло більше, ніж два місяці.

Доказів того, що на час прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.01.2022року, постанова суду боржником виконана у повному обсязі, відповідачем в ході розгляду справи не надано.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем приписів визначених частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас слід зауважити, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі №286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19, та від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18.

Слід зазначити, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, наведене свідчить про те, що державним виконавцем не вчинено всіх передбачених чинним законодавством дій для примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №60641702, а тому винесена відповідачем постанова від 24.01.2022 р. про закінчення цього виконавчого провадження є передчасною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги, задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення вказаної статті та зважаючи на задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Дніпроазот» у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2481,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цих коштів на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Дніпроазот» (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, буд. 1, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ), Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ), Договір № 999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 року, в особі відповідального за утримання та внесення податків до бюджету Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (36000, м. Полтава, вул. Монастирська, буд. 12, код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 22525915, код ЄДРПОУ ПАТ «УКРНАФТА»: 00135390) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №60641702 від 24.01.2022 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Дніпроазот» (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, буд. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на те, що набрало чинності Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 30 червня 2022 року.

Суддя І.В. Тулянцева