Справа № 404/3910/21
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3910/21
Номер провадження 2-а/404/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до поліцейського взводу № 2, роти № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Щека Володимира Івановича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 29.03.2021 року приблизно о 23.00 годині по вулиці Вокзальній у місті Кропивницькому позивач керував автомобілем ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівника патрульної поліції, які повідомили позивача, що при здійсненні повороту останній начебто не завчасно увімкнув світловий сигнал повороту, не надавши доказів вчинення адміністративного правопорушення, працівники патрульної поліції попросили пред`явити посвідчення водія. Як зазначає позивач на вимогу працівників поліції він надав всі необхідні документи. Позивач заявив клопотання про участь адвоката при розгляді справи та про перенесення у зв`язку з цим розгляду справи. Клопотання було задоволено та запрошено позивача до підрозділу патрульної поліції та розгляд справи було призначено на 29.04.2021 року. З`явившись до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області позивача було повідомлено про те, що інспектор хворіє, та розгляд справи перенесено на 08.05.2021 року, але і в зазначену дату розгляд справи про адміністративні правопорушення не відбувся, оскільки інспектор ще перебував на лікарняному, і розгляд справи перенесено на 12.05.2021 року. У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному, останнім заявлено клопотання про перенесення розгляду справи призначено на 20.05.2021 року. Але 26.05.2021 року на адресу позивача надійшла оскаржувана постанова, незважаючи на клопотання на перенесення розгляду справи. При цьому, вважає, що постанова є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Оскільки як зазначає позивач, на вимогу поліцейського він пред`явив посвідчення водія, дані посвідчення водія містяться в оскаржуваній постанові, а відтак позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та сфальсифікованим. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.19).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 березня 2021 року позивачем подано заяву (вх. № 22915 від 15.06.2021 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 11.06.2021 року (а.с. 21-23).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 червня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.24).

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 20 липня 2022 року позивач не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 19993 від 20.07.2022 року) про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.101).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 65-67, 87, 89, 93-96, 99-100) причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на адміністративний позов (вх. № 25920 від 13.07.2021 року) в якому останній проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, позивачем порушено підпункт 2.1.а Правил дорожнього руху, оскільки під час несення служби на закріпленому квадраті працівниками патрульної поліції було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: в місті Кропивницький по вулиці Вокзальній 22, позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений у зв`язку з порушенням вимог підпункту 9.2. Правил дорожнього руху, зокрема, водій завчасно не ввімкнув світловий покажчик повороту до здійснення маневру повороту ліворуч та при перевірці документів не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідно до статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки справу було направлено на новий розгляд, позивачу було направлено повідомлення про запрошення до органу поліції для розгляду адміністративної справи на 26.04.2021 року. У зв`язку з перебуванням поліцейського Щеки Володимира Івановича у відпустці у цей період, розгляд справи був перенесений з 26.04.2021 року на 08.05.2021 року, про що останнім було повідомлено позивача. При цьому інспектором були задоволенні численні клопотання позивача з приводу необхідності переносу розгляду адміністративної справи та повідомлено позивача про наступні дати розгляду справи, однак в задоволенні останнього клопотання позивачу було відмовлено в зв`язку з встановленням інспектором того факту, що позивач перебуває на амбулаторному лікуванні, що фактично не обмежує його можливості з`явитись для розгляду адміністративної справи, і у задоволенні клопотання йому було відмолено. Відтак враховуючи, що відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, розгляд справи відбувся за його відсутності. У відповідності до чинного законодавства, 20.05.2021 року розглянувши адміністративну справу, у порядку передбаченому частиною першою статті 283 та пунктом 1 частиною першою статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення поліцейським було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення серії ДП18№ 234686 межах санкції передбаченої частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з відзивом відповідачами долучено диск відеофіксації вчиненого правопорушення (а.с.40-57). Крім того відповідачем подано клопотання (вх. № 25919 від 13.07.2021 року) про зменшення розміру судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами, в якому останній зазначив, що позивачем недоведено факту понесених судових витрат на правничу допомогу саме щодо оскарження постанови серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року, оскільки зі змісту жодного документу неможливо прийти до висновку, що правова допомога була надана саме щодо оскарження зазначеної постанови. Позивачем належними чином не обґрунтовано суму компенсації витрат на правову допомогу, яка б фактично відповідала дійсно наданим адвокатом послуг, та, відповідно співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу (а.с.33-39).

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Поліцейським взводу № 2, роти № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Щека Володимиром Івановичем складено постанову серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року, в якій зазначено, що 29 березня 2021 року водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив пункт 2.4.а Правил дорожнього руху. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.23).

Позивачем 05 квітня 2021 року на адресу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області направлено заяву про скасування постанови, зокрема серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року (а.с.49).

Рішенням щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і направлення справи на новий розгляд начальником Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції 12 квітня 2021 року відповідно до пункту 2 частини першої статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 , про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано, а справу направлено на новий розгляд (а.с.50-51).

Відповідно до повідомлень про запрошення до підрозділу патрульної поліції розгляд вищевказаної адміністративної справи відкладався з 26.04.2021 року до 08.05.2021 року, у зв`язку з перебуванням поліцейського взводу № 2, роти № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Щека Володимиром Івановичем у відпустці. (а.с. 6; 52-54).

Позивачем 12.05.2021 року направлено начальнику Управління патрульної поліції в Кіровоградській області клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення призначене на 12.05.2021 року у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на лікарняному. Як доказ вказаних обставин позивачем до клопотання долучено довідку про перебування на лікарняному (а.с.9-10).

Згідно повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції розгляд вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення перенесено, з 12.05.2021 року до 20.05.2021 року (а.с.7-8).

ОСОБА_1 20.05.2021 року направлено начальнику Управління патрульної поліції в Кіровоградській області клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення призначене на 12.05.2021 року, у зв`язку з тим, що позивач ще досі перебуває на лікарняному, та долучено довідку про продовження лікування (а.с.11-12).

Однак поліцейським взводом № 2, роти № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Щека Володимиром Івановичем 26.05.2021 року винесено постанову серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинене адлмінітсративне правопорушення передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 11 частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У розділі 2 Правил дорожнього руху закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, зокрема, відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4.а Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, суд зазначає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 Правил дорожнього руху документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи, зокрема, дослідженим відеозаписом, що міститься на DVD-диску підтверджується той факт, що позивач не надав 14 березня 2021 року на вимогу інспектора посвідчення водія відповідної категорії та жодного іншого документа.

Таким чином, позивач порушив приписи пункту 2.4 а Правил дорожнього руху, за що частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

При цьому, факт недоведеності вчинення позивачем іншого порушення Правил дорожнього руху, а саме: порушення вимог пункту 9.2 Правил дорожнього руху, не спростовує правильності вимоги поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17. Так, Верховний Суд вказав на помилковість позиції скаржника про наявність у нього права не пред`являти посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. Крім того, Верховний Суд зауважив, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог знаку пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» (у справі, що переглядалася судом касаційної інстанції) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Частиною першою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регламентовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. (далі за текстом - Інструкція).

Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, пункту 2 Розділом ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 1 40, частинами шостою, сьомою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено Кодексу України про адміністративні правопорушення) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається Кодексом України про адміністративні правопорушення), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

В Постанові Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що у справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху застосовується процедура скороченого провадження, коли фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Суд вважає необхідним звернути увагу, що процедура скороченого провадження не виключає необхідності дотримання вимог законодавства, які за своєю суттю розуміються як гарантія забезпечення права особи на захист, направлені на виконання функцій адміністративного провадження з повного та об`єктивного встановлення обставин по справі.

Вказане унеможливлюється без роз`яснення особі, які притягається до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків на тому рівні, що забезпечують реалізацію особою відповідних правових засобів.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Позивачем заявлено два клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на інші дати, у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному, на підтвердження вказаних обставин позивачем до клопотань долучено довідки з лікарських закладів. Однак відповідачем в свою чергу проігноровано вказані обставини, та в порушення вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення винесено оскаржувану постанову.

Суд звертає увагу відповідача, що дотримання передбаченої законом процедури розгляду адміністративної справи та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Отже з урахуванням наведеного вище, беручи до уваги ту обставину, що оскаржувана постанова винесена з порушенням статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, а відтак оскаржувана постанова серії ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у справі, суд вказує на таке.

Згідно частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. (пункт 1 частина третя стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію Договору про надання професійної правничої допомоги від 28.05.2021 року (а.с. 14 на звороті); детальний опис робіт (наданих послуг) від 28.05.2021 року (а.с. 16); квитанцію до прибуткоовго касового ордеру № 69 від 28.05.2021 року про оплату послуг надання професійної правничої допомоги на суму 1000 грн. (а.с.15).

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також зазначення затраченого часу на складання відзиву та інших процесуальних документів, чи вчинення інших дій. Особа для підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу має надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, але не детальний хронометраж кожної дії, що входить до складу таких робіт (послуг).

Суд звертає увагу, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат понесених позивачем на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., які мають бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.

Оскільки адміністративний позов задоволено, відповідачем здійснена сплата судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанціями від 28.05.2021 року (а.с. 17), від 15.06.2021 року (а.с.22) вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції як співвідповідача по адміністративній справі та головного розпорядника бюджетних коштів.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про національну поліцію», статтями, 7, 126, 251, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до поліцейського взводу № 2, роти № 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Щека Володимира Івановича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції, про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 234686 від 20.05.2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок № 3) витрати за надання правничої допомоги адвокатом в сумі 1000,00 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.07.2022 року

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда