Справа № 380/5777/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5777/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (Відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 30 грудня 2021 року № 37951/1/6/13-01-24-13;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку;

- судові витрати покласти на Головне управління ДПС у Львівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зареєстрований як фізична особа-підприємець з 10 грудня 1999 року та перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Львівській області як платник єдиного податку третьої групи з 01 січня 2018 року. 30 грудня 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку з підстави існування у нього податкового боргу на перше число протягом двох послідовних кварталів. Станом на 01 грудня 2021 року податкова заборгованість становить 1040120,00 грн.

Позивач уважає таке рішення відповідача протиправним з огляду на таке. Зазначена вище сума податкової заборгованості виникла у зв`язку з несплатою позивачем грошових зобов`язань відповідно до податкових повідомлень рішень Головного управління ДПС у Львівській області: від 19 квітня 2021 року № на суму 500000,00 грн; від 19 квітня 2021 року № на суму 1040000,00 грн; від 19 квітня 2021 року № на суму 120,00 грн.

Позивач зазначає, що не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Львівській області від 19 квітня 2021 року № (500000,00 грн) та від 19 квітня 2021 року № (1040000,00 грн), оскарживши їх до суду. Ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2021 року у справі № 380/16568/21 та від 23 листопада 2021 року у справі № 380/20769/21 провадження у вказаних справах відкрито. Станом на момент звернення з цим позовом до суду судові рішення у справах № 380/16568/21 та № 380/20769/21 не ухвалені.

Позивач вказує, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. А згідно з абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. З огляду на викладене позивач висновує, що оскільки податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19 квітня 2021 року № (500000,00 грн) та від 19 квітня 2021 року № (1040000,00 грн) оскаржені у судовому порядку, то визначені в них грошові зобов`язання є неузгодженими і станом на 30 листопада 2021 року та 01 грудня 2021 року в нього відсутній податковий борг. В той же час оскільки податковий борг станом на 30 листопада 2021 року в сумі 120,00 грн, визначений податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 19 квітня 2021 року № (яке не оскаржувалось), є меншим ніж 3060,00 грн, то станом на 30 листопада 2021 року та 01 грудня 2021 року у позивача відсутній податковий борг у розмірі, необхідному для прийняття рішення про анулювання реєстрації його платником єдиного податку. Тому в Головного управління ДПС у Львівській області були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року.

Крім того, позивач уважає, що рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року прийняте відповідачем з порушенням норми пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, а саме без проведення перевірки та складення акту за її результатами.

Позивач просить під час розгляду цієї справи врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 травня 2019 року у справі № 813/1373/16, від 12 листопада 2019 року у справі № 820/274/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 200/5738/19-а, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/1396/17-а та інших.

У зв`язку з вищенаведеним просить адміністративний позов задоволити повністю.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що орієнтовний розмір витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в судовому порядку, становить 5000,00 грн.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що згідно з підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів. Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу. Станом на 31 грудня 2021 року згідно даних інтегрованої картки платника податку у позивача була наявна заборгованість не кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Ця інформація, підтверджена даними інтегрованої картки платника податку, й була підставою для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 31 грудня 2021 року згідно рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року.

Щодо тверджень позивача про відсутність акту перевірки відповідач зазначає, що акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, позаяк не містить обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника. Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку за недотримання ним вимог підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу, який не передбачає проведення документальної перевірки та складання акта перевірки.

Відповідач підсумовує, що рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року прийнято Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до вимог Податкового кодексу України та є правомірним, натомість позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

У зв`язку з цим у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 05 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін. Витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію інтегрованої картки платника податків позивача, яка слугувала підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 30 грудня 2021 року № 37951/6/13-01-24-13.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

30 грудня 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зазначеним рішенням встановлено, що:

1. У фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у випадку, встановленому підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, що підтверджено інтегрованою карткою платника податку єдиний податок з фізичних осіб.

2. Розмір податкової заборгованості на 01 грудня 2021 року становить 1040120,00 гривень.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України зазначені факти є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що визначено підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Датою анулювання реєстрації платника єдиного податку є 31 грудня 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є правомірність рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 30 грудня 2021 року № 37951/1/6/13-01-24-13 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України до третьої групи платників єдиного податку належать фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 299.2 статті 299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За приписами підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

У свою чергу підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до абзацу третього пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, у спірний у цій справі період податкова вимога не надсилалась у випадку, якщо сума податкового боргу платника податків не перевищувала 3060,00 грн (17 грн х 180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до абзацу першого пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Вказаний висновок суду узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення № 37951/1/6/13-01-24-13 від 30 грудня 2021 року цим рішенням встановлено, що у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів; розмір податкового боргу на 01 грудня 2021 року становить 1040120,00 грн.

Суд встановив, що до зазначеної вище суми увійшли грошові зобов`язання, визначені позивачу податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Львівській області № від 19 квітня 2021 року у розмірі 1040000,00 грн та податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Львівській області № від 19 квітня 2021 року у розмірі 120,00 грн, разом 1040120,00 грн.

Крім того, податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Львівській області № від 19 квітня 2021 року позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та санкції у розмірі 500000,00 грн.

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Львівській області від 19 квітня 2021 року № (сума грошового зобов`язання 1040000,00 грн) та від 19 квітня 2021 року № (сума грошового зобов`язання 500000,00 грн), оскарживши їх до суду.

Ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2021 року у справі № 380/16568/21 та від 23 листопада 2021 року у справі № 380/20769/21 провадження у вказаних справах відкрито.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 19 квітня 2021 року (сума грошового зобов`язання 120,00 грн) позивач не оскаржував.

Суд відзначає, що визначення податкового боргу дає підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України згідно з яким податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, для того щоб грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, воно має бути узгодженим та несплаченим у встановлений Податковим кодексом України строк.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначено вище податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19 квітня 2021 року № (сума грошового зобов`язання 1040000,00 грн) та від 19 квітня 2021 року № (сума грошового зобов`язання 500000,00 грн) позивач оскаржив до суду (справи № 380/16568/21 та № 380/20769/21).

Станом на 01 грудня 2021 року (дата, зазначена в оскаржуваному рішенні як перше число останнього місяця двох послідовних кварталів) рішення суду, що набрали законної сили, у вказаних справах відсутні.

Таким чином, визначені вищезгаданими податковими-рішеннями грошові зобов`язання позивача станом на 01 грудня 2021 року не були узгодженими, а отже не набули статусу податкового боргу відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

За таких обставин у спірному з позивачем випадку відсутня така необхідна умова для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, передбачена підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, як наявність податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

А отже у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з підстави, визначеної підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Щодо наявності у позивача податкового боргу у розмірі 120,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 19 квітня 2021 року, суд зазначає, що така сума податкового боргу є меншою ніж 3060,00 грн, а відтак є недостатньою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

Також суд зазначає, що відповідач не надав суду доказів того, що спірне рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку було прийнято на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено абзацом першим пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.

Покликання відповідача не те, що контролюючий орган прийняв оскаржуване рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку за недотримання ним вимог підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу, який не передбачає проведення документальної перевірки та складання акта перевірки суд відхиляє, позаяк відповідач безпідставно оминає імперативну норму абзацу першого пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, який зобов`язує прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку на підставі акту за наслідками проведеної перевірки.

Крім того, суд відзначає, що датою виключення позивача з реєстру платника єдиного податку відповідно до оскаржуваного рішення, є 31 грудня 2021 року (останній день IV кварталу), що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, оскільки не є першим числом місяця, наступного за кварталом.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, відповідач порушив умови і порядок прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати, а позовну вимогу в цій частині задовольнити.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача належить зобов`язати відповідача поновити з 31 грудня 2021 реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи, та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини 1 статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь позивача належить стягнути 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 30 грудня 2021 року № 37951/1/6/13-01-24-13 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити з 31 грудня 2021 реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи, та внести відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, код ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21 липня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.