Справа № 640/25994/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», в якому просило суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації адмінбудівлі, шляхом зобов`язання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на електрощити та вхідні двері до адмінбудівлі, розташованої за адресою: бульвар Перова, 4-А у Дніпровському районі м. Києва - до повного усунення порушень, зазначених в актах перевірок.

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що в ході проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки відповідачем, позивачем встановлено ряд порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на об`єкті, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації приміщення до повного усунення порушень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року позов задоволено:

- застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації адмінбудівлі Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (юридична адреса: Україна, 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, ), шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печатки на електрощити та вхідні двері до адмінбудівлі, розташованої за адресою: бульвар Перова, 4-А у Дніпровському районі м. Києва - до повного усунення порушень, зазначених в актах перевірок;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції винесено припис, який є заходом реагування, його строк дії також пов`язаний з часом усунення виявлених порушень, однак не потребує втручання суду при застосуванні заходів реагування. Крім того, апелянт зазначає, що Окружним адміністративним судом міста Києва допущено порушення норм процесуального права внаслідок не розгляду заявлених представником відповідача клопотань: про залишення без розгляду відповіді на відзив Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві у зв`язку з поданням такої відповіді в порушення визначеного судом строку (направлене цінним листом засобами АТ «Укрпошта» 08.11.2021 року відправленням 498); про залишення без розгляду додаткових пояснень Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві у зв`язку з поданням в порушення визначеного КАС України порядку (направлене цінним листом засобами АТ «Укрпошта» 09.12.2021 року відправленням 721).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що згідно Наказу Головного управління ДСНС України у м. Києві від 03.06.2021 року №533 видано повідомлення від 14.06.2021 року №26/2175 та доручено провести планову перевірку комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (юридична адреса: Україна, 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, ), розташованого за адресою: бульвар Перова, 4-А у Дніпровському районі м. Києва, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На підставі наказу від 03.06.2021 року №533, видано посвідчення від 30.06.2021 №4803 на проведення перевірки приміщень комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», розташованого за адресою: бульвар Перова, 4-А у Дніпровському районі м. Києва.

Копію посвідчення отримала відповідальна особа позивача ОСОБА_1 , про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні №4803.

Посадовими особами Дніпровського районного управління Головного управління ДСНС України у м. Києві за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено 25 порушень, перелік яких зазначено в акті від 26.07.2021 №747, а саме:

- підпункту 2.31, пункту 2 розділу ІІІ Правила пожежної безпеки в Україні (далі за текстом ППБУ) - Евакуаційні виходи з приміщень не позначені світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні;

- пункту 22 розділу ІІ ППБУ, пункту 1.1 розділу V ППБУ - наявна система протипожежного захисту (автоматична пожежна сигналізація та система оповіщення про пожежу та управління евакауацією людей) перебуває в непрацездатному стані;

- пункту 1.6 розділу ІV ППБУ - об`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів та кабелів в приміщеннях виконано в скрутку (підвал, склад, адмінбудівля тощо);

- пункту 1.21 розділу IV ППБУ - Не надано матеріали, що підтверджують проведення технічного обслуговування системи блискавкозахисту (відповідно до параграфу Е.7. ДСТУ EN 62305:2012 «Блискавкозахист»);

- пункту 2.37 розділ III ППБУ - двері, що відокремлюють сходові клітини типу СК-1 від коридорів не мають ущільнення в притворах та пристроїв для їх самозачинення (Вимога ДБН В.2.2-9-2018 п.10.2.1);

- пункту 2.13 розділу ІІІ ППБУ - приямок віконного прорізу підвального поверху не очищено від сміття;

- пункту 1.18 розділу IV ППБУ - допускається підвішування електричних світильників безпосередньо за струмопровідні жили (склад, підвал тощо);

- пункту 1.18 розділу IV ППБУ - електрична мережа в приміщеннях (склад, адмінбудівля, підвал, тощо) експлуатується з оголеними струмопровідними жилами;

- пункту 1.7 розділу IV ППБУ - розподільчі коробки (склад, підвал, тощо) експлуатуються з незакритими кришками;

- пункту 1.15 розділу IV ППБУ- апарати відключення (вимикачі) силових та освітлювальних мереж складських приміщень та архіву не винесено на зовні, поза межі вказаних приміщень;

- пункту 2.3 розділу ІІІ ППБУ - двері до приміщення електрощитової не виконані протипожежним з класом вогнестійкості ЕІ 30 хв. (Вимога ДБН В. 1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» п.6.31);

- пункту 2.12 розділу ІІІ ППБУ - в приміщенні електрощитової допускається зберігання горючих матеріалів;

- пункту 2.3 розділу ІІІ ППБУ, пункту 2.4 розділ IV ППБУ, пункту 1.24 ППБУ - отвори в місці проходження електричних проводів через протипожежну перегородку в приміщенні електрощитової не зашпарований негорючим матеріалом, що повинен забезпечувати нормовану межа вогнестійкості цієї огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди за ознаками Е (показник втрати цілісності) та 1 (показник втрати теплоізолювальної спроможності);

- пункту 1.18 розділу IV ППБУ - допускається складування горючих матеріалів під електрощитом та на відстані менше 1 го м. до нього;

- пункту 2.37 розділу III ППБУ - допускається зберігання меблів та матеріальних цінностей в тамбурах евакуаційних виходів;

- пункту 2.37 розділу III ППБУ - допускається зберігання матеріальних цінностей в сходовій клітині евакуаційного виходу;

- пункту 2.22 розділу III ППБУ - не забезпечено освітлення адресного вказівника, шо встановлений на фасаді будівлі;

- пункту 2.26 розділу IV ППБУ - допущено внесення змін в лінії живлення побутових кондиціонерів влаштованих в приміщеннях адмінбудівлі;

- пункту 3.17 розділу V ППБУ - не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників;

- пункту 2.37 розділу IІІ ППБУ - при відкриванні дверей з приміщень в коридор на І поверсі адмінбудівлі створюються перешкоди на шляху евакуації та зменшується ширина коридору;

- пункту 1.17 розділу IV ППБУ - електричні розетки (приміщення охорони, тощо) встановлені на горючу основу;

- пункту 1.1 розділу ІІІ ППБУ - територія не очищена від горючих відходів (старих меблів, автомобільної гуми, тощо);

- вимоги з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту затверджені наказом МВС (Вимоги) пункт 6 розділу II, глава 1 розділу III - входи до захисної споруди шо не мають пандусів для забезпечення вільного користування сховищем особами з інвалідністю та іншими маломобільними групами населення не обладнані дерев`яними або металевими трапами;

- пункту 6 глави 1 розділу VII Вимог - захисна споруда не в повній мірі забезпечена необхідним майном та засобами на розрахункову чисельність населення, то підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди, згідно з додатком 20 до Вимог;

- пункту 6 глави 1 розділу VII Вимог - Сховище не в повній мірі забезпечене лікарськими засобами та медичними виробами, перелік укомплектування, яких наведено в додатку 21 до Вимог.

Примірник акту від 26.07.2021 №747 отримано відповідальною особою позивача, про що зроблено відповідну відмітку в акті.

Також, за порушення вимог статті 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальну особу за пожежну безпеку комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, про що складено протокол КИ №048585/319 від 26.07.2021 року та постанова КИ №043386 від 27.07.2021.

Перелічені порушення, які зазначені в акті від 26.07.2021 року №747 щодо вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Крім того, контролюючим органом винесено припис від 29.07.2021 року №350, інспектором зазначено терміни для усунення виявлених порушень до 01.09.2021 року.

Позивач, не отримавши доказів усунення усіх зазначених в приписі порушень та вважаючи порушення такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що виявленні порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки, суд приходить до висновку про необхідність застосування заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації будівлі, за адресою: бульвар Перова, 4-А у Дніпровському районі м. Києва.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно абзацу другого статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами статті 66 Кодексу Цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі - КЦЗ) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (далі - КЦЗ).

Пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу частини другої статті 68 КЦЗ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст 70 КЦЗ).

Аналогічна правова норма закріплена у абз. 1 частини 5 статті 4 Закону № 877-V.

Зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи і не заперечується апелянтом, що при повторній перевірці було встановлено 25 порушень, водночас, відповідач усунув лише 18 виявлених позивачем порушень.

У постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року по справі № 826/7292/18 зазначено, що відсутність протипожежної сигналізації є істотним порушенням, що впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та може спричинити загрозу життю і здоров`ю людей та унеможливить її ефективну ліквідацію та рятування людей.

Отже, виявлені позивачем порушення є суттєвими та потребують усунення, оскільки можуть призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно попередити та її ліквідувати та призведе до стрімкого розвитку та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей, зокрема студентам, які проживають в даному гуртожитку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищезазначені порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

При прийнятті рішення колегія суддів приймає до уваги висновки Верховного Суду викладені по справах № 823/589/16 та № 626/4506/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно позиції Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі №560/639/19 та від 23.06.2021 року по справі №640/16673/19 до повноважень суду по цій категорії справ не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду апеляційним судом є виключно питання застосування права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, судова колегія враховує, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є лише тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до положень статей 4-7 Закону України "Про пожежну безпеку", правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання всіма центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), посадовими особами та громадянами.

Згідно вимог частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Отже, з огляду на зазначене та враховуючи, що не усунуті порушення відповідачем протипожежних норм не є формальними та у сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно прийнято рішення про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосовані заходи реагування матимуть спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Колегія суддів критично ставиться до твердження апелянта, що не винесення припису не дає можливості відповідачу звернути до суду з даним позовом, оскільки, як свідчать матеріали справи протягом року апелянтом не був позбавлений права щодо усунення порушень, які виявленні під час перевірки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо посилання апелянта про те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання відповідача про залишення без розгляду відповідь на відзив та додаткові пояснення позивача, колегія суддів звертає увагу, що підставою для залишення без розгляду визначено ст. 240 КАС України, отже подання відповідь на відзив та додаткові пояснення суд може взяти або відмова у взятті до уваги, при цьому не приймає процесуальне рішення про залишення їх без розгляду.

Водночас, апелянтом не надано суду належних доказів, що б підтверджували факт безпідставності звернення суб`єкта владних повноважень до суду з даним позовом та наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності вказаних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О.Беспалов

І.О. Грибан