Справа № 686/20623/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 686/20623/15-а

22 липня 2022 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Драчук Т. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі №686/20623/15-а за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контрою - зобов`язання начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подати звіт про виконання судового рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №686/20623/15-а, накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області штрафу,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває зазначена справа.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення і накладення штрафу передано на розгляд Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_2, судді - ОСОБА_3, Сапальва Т.В.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року відкрито провадження.

08 лютого 2021 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду через канцелярію надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - ОСОБА_2

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду 18 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - ОСОБА_2

05 травня 2021 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - ОСОБА_2 (вдруге), суддів - ОСОБА_3, Сапальової Т.В.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила, що клопотання від 10.03.2021 про зупинення провадження у справі судом, у судовому засіданні 20.04.2021 не було оголошено. Вважала не оголошення змісту клопотання грубим порушенням судової процедури.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду 18 травня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - ОСОБА_2 (вдруге), суддів - ОСОБА_3, Сапальової Т.В.

28.06.2022 в чергове, за клопотанням ОСОБА_1 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.07.2022 - 13:30 год., з наданням заявниці часу для укладення угоди з адвокатом.

15.07.2022 від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла письмова заява про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 та суддів Сапальової Т.С., ОСОБА_3, як зазначила заявниця - повторно з інших підстав.

Підставами для недовіри суддям та відводу, ОСОБА_1 зазначає наступне:

- порушення суддями правового порядку у судовому засіданні 28.06.2022 у справі №686/20623/15-а;

- злочинні фальсифіквції обставин в ухвалі від 07.07.2022 у справі №560/1271/21;

- за її заявою-повідомленням про кримінальні правопорушення, що скоїли судді 7ААС, серед яких ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ДБР України внесено відомості до ЕРДР та розпочато досудове розслідування;

- подальші прояви агресії і психологічного та морального садизму з боку суддів можуть призвести до її фізичного знищення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача ОСОБА_2 та суддів - ОСОБА_3, Сапальової Т.В. та відмовлено у її задоволенні.

Справу №686/20623/15-а передано для вирішення питання про відвід судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Відповідно до ч.4, 8, 11, 12 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2022 визначено суддю Драчук Т.О.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддям: головуючий суддя - ОСОБА_2, судді - ОСОБА_3, Сапальова Т.В. у адміністративній справі №686/20623/15-а, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ст.37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Обставини, на які посилається позивач, який заявив відвід, на думку суду, не є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді, а тому, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Також, необхідно зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень у інших справах, у т.ч. подібних.

Крім того, прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість суддів.

Також, як вище зазначав суд, відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо доводів в частині кримінального правопорушення, що скоїли судді 7ААС, серед яких ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та доводів ОСОБА_1 , що ДБР України внесено відомості до ЕРДР та розпочато досудове розслідування з цього приводу, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаної обставини.

Крім того, подання, ОСОБА_1 , заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення, не породжує ні реального, ні потенційного конфлікту інтересів щодо розгляду даної справи.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що обставини на які посилається позивач не є встановленими, а тому суд не може їх врахувати.

Також, суд зазначає, що згідно з ч.3 ст.39 КАС України заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В свою чергу, ОСОБА_1 було відомо про вказані обставини в термін понад два дні до подання заяви про відвід головуючого судді - ОСОБА_2, суддів - ОСОБА_3, Сапальової Т.В.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в своїй ухвалі від 01.11.2019 справа №826/2831/18 згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11).

Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи заяви про відвід колегії суддів, суд приходить до висновку, що заява про відвід суддям: головуючому судді - ОСОБА_2, суддям - ОСОБА_3, Сапальовій Т.В. не підлягає задоволенню, є необґрунтованою та не містить об`єктивної підстави для відводу суддів, не відповідає вимогам статті 36 КАС України, оскільки суд з метою всебічного та ефективного захисту прав, справедливого та неупередженого вирішення спору вирішував питання, які стали підставою звернення позивача щодо упередженості колегії суддів.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо відводу колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_2, суддів - ОСОБА_3, Сапальової Тетяни Валентинівни, відмовити.

Справу №686/20623/15-а передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Драчук Т. О.