Справа № 640/25434/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2022 року

м. Київ

справа №640/25434/20

адміністративне провадження № К/990/17537/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 640/25434/20 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про часткову зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, а саме: не нарахування та невиплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2019 року та неврахування вказаної суми при розрахунку одноразової допомоги у разі звільнення;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року), з урахуванням місяця останнього підвищення посадового окладу для військовослужбовців ЗСУ «січень 2008 року» (згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294), індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року включно з урахуванням місяця останнього підвищення посадового окладу для військовослужбовців ЗСУ «березень 2018 року»;

- стягнути з відповідача недонарахований та невиплачений розмір одноразової грошової допомоги з урахуванням 50% недоплаченої суми індексації за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року;

- стягнути з відповідача середній заробіток (середній розмір місячного грошового забезпечення) за весь час затримки до дня фактичного проведення розрахунку;

- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань в рахунок відшкодування моральної шкоди 720000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2008 року по 30 квітня 2020 року включно із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 30 квітня 2020 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року. Стягнуто з Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ на користь ОСОБА_1 недонарахований та невиплачений розмір одноразової грошової допомоги у разі звільнення.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ щодо не проведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , а саме: ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року та неврахування суми індексації грошового забезпечення при розрахунку одноразової допомоги у разі звільнення. Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу ЗСУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року. Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу ЗСУ здійснити перерахунок виплаченої ОСОБА_1 при звільненні одноразової грошової допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2019 року та сплатити різницю з урахуванням раніше виплаченої суми. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, Фінансове управління Генерального штабу ЗСУ звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Виключень щодо посади позивача у цій справі відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції" не встановлено.

Суд першої інстанції розглянув дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв. Не наведено в касаційній скарзі скаржником і обґрунтувань щодо винятковості цієї справи для відповідача.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Водночас аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судом апеляційної інстанції обставинам цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що судове рішення ухвалені у даній справі на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин. Однак в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судового рішення є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі №820/5473/17.

Ураховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, не указав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цього рішення, установленого пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 640/25434/20 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько М.В. Білак А.Г. Загороднюк