Справа № 440/12224/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/12224/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Куць А.С.,

представника позивача - Прохур Н.І.

представника відповідача Гизили Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.03.2021 №Ф-2939-50У.

В обґрунтування позовних вимог вказав про припинення підприємницької діяльності з 18.12.2019 та повне погашення 27.07.2020 сум податкового боргу в розмірі 17701,49 грн за виконавчим провадженням №59081177, в сумі 6032,50 грн за виконавчим провадженням №61990794. Вважає неправомірним застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску рішенням від 10.12.2020 № в сумі 19927,63 грн за період з 10.02.2018 по 29.07.2020 і наголошує на тій обставині, що дане рішення позивач не отримував, що позбавило його можливості узгодити суму податкового зобов`язання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження заперечував, просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 у задоволенні заяви про розгляд справи в загальному позовному провадженні відмовлено.

У відзиві на адміністративний позов, поданому до Полтавського окружного адміністративного суду 28.10.2021, відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував з огляду на ті обставини, що з 01.01.2017 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць, як зазначено в пункті 2 частини 1 статті 7 вказаного Закону. У разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Тобто, платнику нараховано єдиний внесок в автоматичному режимі по строку сплати з 09.02.2018 (за 2017 рік) по ІІІ квартал 2019, а за обставин сплати суми податкового боргу, рішенням від 10.12.2020 застосований штраф в сумі 4206,20 грн та нараховано пеню в сумі 15721,43, а всього за відповідачем в ІКП рахується борг в сумі 25435,99 грн. Враховуючи викладене, вимога від 16.03.2021 №Ф-2939-50 на суму 25435,99 грн сформована відповідно до вимог законодавства.

Представником позивача 03.11.2021 до справи подана відповідь на відзив, за змістом якої наголошено на тому, що позивачем під час здійснення підприємницької діяльності незалежної професійної діяльності не здійснювалось і, відповідно, посилання відповідача на положення ст. 4,7 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є необґрунтованим та некоректним. Представник позивача наполягала на тих обставинах, що ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, сплатив суми податкового боргу в межах виконавчих проваджень а рішення про застосування до нього штрафних санкцій та пені не отримував.

ГУ ДПС у Полтавській області 09ю02ю2022 до матеріалів справи надані додаткові письмові пояснення, де відповідач вказав про перебування позивача на обліку в ЛПІ м. Полтава з 21.02.2077 на загальній системі оподаткування, припинення підприємницької діяльності відбулося 18.12.2019. Відповідач зазначив про зміну норм законодавства що регулює порядок нарахування та сплати сум єдиного внеску з 01.01.2017 і нарахування позивачеві належних сум єдиного соціального внеску за таких обставин із подальшим застосування штрафних санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною їх сплатою. Крім того відповідач наполягав на належному направленні на адресу позивача рішення про застосування штрафних санкцій та пені, про що письмові докази надані до матеріалів справи.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись, крім викладеного в письмових заявах по суті позову також на обставини перебування позивача з 27.12.0217 на обліку в органах соціального захисту населення, що підтверджує неотримання ним доходів від провадження підприємницької діяльності.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві як фізична особа - підприємець з 21.02.2007, на загальній системі оподаткування, обліку та звітності. Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням відбулася 18.12.2019.

З 01.01.2017 року Законом України від 06.12.2016 року № 1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до п.2 частини першої ст.7 Закону № 2464, якими змінено механізм розподілу доходу (прибутку), отриманого від діяльності, зокрема, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

У разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році, то платник зобов`язаний самостійно визначити базу нарахування в місяцях, протягом яких перебував на обліку як платник єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, при цьому база нарахування єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, та відобразити самостійно визначену базу нарахування у додатку 5. Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, з 01.01.2018 року, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (п.8 ст.9 Закону № 2464, п.22 ст.13 Закону № 2148). Законом № 2464 чітко визначено умови щодо стати єдиного внеску у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Ставка єдиного податку для позивача склала 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, а тому щомісячний платіж з єдиного податку у 2017 році становив -704,00 грн, тобто по терміну 09.02.2018 ФОП ОСОБА_2 було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить(3200 грн х 22%=704 *12) 8448,00 грн, у 2018 році -819,06 грн, було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить (3723 грн х 22 %=819,06 * 12) 9828,72грн, у 2019 році - 918,06 грн, було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить (4173 грн х 22%=918,06*9)8260,54 грн. Тобто, за період з 2017 по 2019 рік за ФОП ОСОБА_2 податковий борг в загальному розмірі склав 26539,56 грн.

Станом на 29.07.2020 Позивачем було частково сплачено борг у розмірі 21030,90 грн., після чого загальна сума податкового боргу за платежем єдиний податок з фізичних осіб становила 5508,36 гривень.

ГУ ДПС у Полтавській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.12.2020 в сумі 19927,63 грн. за період з 10.02.2018 до 29.07.2020 (по заборгованості, яка обліковувалася в ІКП платника до 01.03.2020 року), тобто за Позивачем обліковувався податковий борг у загальному розмірі 25435,99 гривень.

Рішення про застосування штрафних санкцій та пені направлене платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштою, яке повернулося до ГУ ДПС 28.01.2021 по закінченню терміну зберігання і не виконувалось позивачем.

ГУ ДПС у Полтавській області 16.03.2021 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2939-50У та направлено позивачеві, але повернуто поштою з відміткою «за закінченням строку зберігання» 30.04.2021.

Надаючи оцінку даній податковій вимозі, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI встановлено що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI визначено, що для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

На підставі п.5 ч. І ст.4 розділу II Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями, надалі - Закон № 2464), визначено, що платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з нормами п.2 частини першої ст.7 Закону № 2464, єдиний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню ПДФО. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

З 01.01.2017 року Законом України від 06.12.2016 року № 1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до п.2 частини першої ст.7 Закону № 2464, якими змінено механізм розподілу доходу (прибутку), отриманого від діяльності, зокрема, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

У разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році, то платник зобов`язаний самостійно визначити базу нарахування в місяцях, протягом яких перебував на обліку як платник єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, при цьому база нарахування єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, та відобразити самостійно визначену базу нарахування у додатку 5.

Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, з 01.01.2018 року, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (п.8 ст.9 Закону № 2464, п.22 ст.13 Закону № 2148). Законом № 2464 чітко визначено умови щодо стати єдиного внеску у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 зазначено, що платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені в статті 4 Закону № 2464 (в редакції, яка набула чинності з 01.01.2018), зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (до 01.01.2021).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 6 ст. 25 Закону 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно п.2 ч. 11 ст.25 Закону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасне перерахування сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі - 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону №2464).

Ставка єдиного податку для позивача склала 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, а тому щомісячний платіж з єдиного податку у 2017 році становить -704,00 грн, тобто по терміну 09.02.2018 ФОП ОСОБА_2 було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить(3200 грн х 22%=704 *12) 8448,00 грн., у 2018 році -819,06 грн., було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить (3723 грн х 22 %=819,06 * 12) 9828,72грн., у 2019 році - 918,06 грн., було нараховано податкове зобов`язання, яке в загальному розмірі становить (4173 грн х 22%=918,06*9)8260,54 грн. Тобто, за період з 2017 по 2019 рік за ФОП ОСОБА_2 рахувався податковий борг в загальному розмірі 26539,56 гривень.

Станом на 29.07.2020 Позивачем було частково сплачено борг у розмірі 21030,90 грн., про що зазначає позивач у адміністративному позові після чого загальна сума податкового боргу за платежем єдиний податок з фізичних осіб становила 5508,36 грн.

ФОП ОСОБА_1 винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 10.12.2020 в сумі 19927,63 грн. за період з 10.02.2018 до 29.07.2020 (по заборгованості, яка обліковувалася в ІКП платника до 01.03.2020 року)., тобто за Позивачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 25435,99 гривень.

Вказане рішення про застосування штрафних санкцій та пені направлене платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштою, яке повернулося до ГУ ДПС 28.01.2021 по закінченню терміну зберігання.

ГУ ДПС у Полтавській області відповідно до положень Податкового кодексу України та статті 25 Закону №2464 16.03.2021 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2939-50У та направлено боржнику. Згідно повідомлення про вручення лист було повернуто поштою з відміткою «за закінченням строку зберігання» 30.04.2021.

Відповідно до вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п. 42.3. ст.. 42 ПК України).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів справи вбачається про дотримання відповідачем вимог законодавства щодо направлення на адресу ОСОБА_1 рішення про застосування штрафних санкцій, пені та податкової вимоги від 16.03.2021 №Ф-2939-50У.

Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено про наявність в позивача податкового боргу, часткову сплату ОСОБА_1 суми боргу, за відкритими виконавчими провадженнями /а.с.19-22/ і прийняття ГУ ДПС у Полтавській області рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на суму сплаченого податкового боргу.

Таким чином, доведеним є існування на дату винесення оскаржуваної податкової вимоги від 16.03.2021 №Ф-2939-50У податкового боргу позивача і, відповідно, вказана податкова вимога є такою, що винесена правомірно та за наявності визначених чинним законодавством України підстав.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 липня 2022 року.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва