Справа № 340/2833/22
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2833/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Кропивницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, 11-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Кропивницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області щодо невиплати їй допомоги по вагітності та пологах за періоди з 20.05.2021 року по 22.09.2021 року та з 23.09.2021 року по 06.10.2021 року, згідно з листками непрацездатності серії АДГ №294232 та серії АДГ №294591 з підстав, зазначених в листі від 01.06.2022 року №15.7.01-09з/1/3 про розгляд звернення;

- зобов`язати Кропивницьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити їй допомогу по вагітності та пологах, за періоди з 20.05.2021 року по 22.09.2021 року та з 23.09.2021 року по 06.10.2021 року, на підставі листків непрацездатності серії АДГ №294232 та серії АДГ №294591.

Позивач обґрунтовує позов тим, що звернулась до відповідача із заявою про виплату допомоги по вагітності та пологах за періоди з 20.05.2021 року по 22.09.2021 року та з 23.09.2021 року по 06.10.2021 року, згідно з листками непрацездатності серії АДГ №294232 та серії АДГ №294591 та додала усі необхідні документи.

Однак отримала відмову з мотивуванням втрати права на таку допомогу через те, що в періоді настання страхового випадку, нею страхові внески не сплачувались.

Вважаючи наявним право на отримання допомоги, позивач стверджує, що період провадження нею підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку, та які не сплачували страхові внески за періоди з 01 по 31 грудня 2020, з 01 по 31 січня, з 01 по 28 лютого, з 01 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021, на підставі пункту 9-10.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про ЄСВ є періодом, що включається до страхового стажу, оскільки вважається, що страхові суми було сплачено в розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.32).

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що закон передбачав врахування лише страхових внесків до Пенсійного Фонду. Натомість за законом застрахованою у загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні є особа, яка сплачує єдиний внесок. Такі правовідносини регулюються іншим законом, а тому не є тотожними з тим, на який посилається позивач. З цих підстав просив в позові відмовити.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 11.11.2019 року взята на облік в м.Маріуполь, як внутрішньо переміщена особа з м.Донецька, та перебувала на обліку в ДПС у Донецькій області як фізична особа-підприємець, платник єдиного податку першої групи (а.с.17-18).

З 12.05.2022 року перебуває на обліку в Головному Управлінні ДПС у Кіровоградській області (а.с.16).

У період з 20.05.2021 року по 22.09.2021 року та з 23.09.2021 року по 06.10.2021 року була непрацездатною у зв`язку з вагітністю та пологами, що підтверджується листками непрацездатності серії АДГ №294232 та серії АДГ №294591 та не заперечувалось сторонами.

30 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області з заявою про надання матеріальної допомоги по вагітності та пологах за період з 20.05.2021 року по 06.10.2021 року. До заяви додала копії листків непрацездатності, довідку ОК-7, довідку про сплату ЄСВ, копію паспорту, довідку про присвоєння РНОКПП, копію свідоцтва про реєстрацію ФОП та витягу з державного реєстру, дані розрахункового рахунку, копію декларації (Додаток 5), довідки про взяття на облік ВПО та заяву розрахунок (а.с.8).

Листом від 01.06.2022 року вих.№15.7.01-09з/І/3 Кропивницьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області відмовило у виплаті, оскільки ОСОБА_1 не сплачено єдиний внесок за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року (а.с.9). Свою позицію відповідач мотивував тим, що позивач втратила статус застрахованої особи через те, що не сплачувала страхових внесків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно ст.2 Закону №2464-VI дія цього закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-V платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону №2464-V для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону №2464-V застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

За пунктами 2 та 5 ст.1 Закону №2464-V єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до ст.8 Закону №2464-V розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок не входить до системи оподаткування.

Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно ч.7 ст.9 Закону №2464-V 7 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку або на єдиний рахунок.

У відповідності до абзацу 3 ч.8 ст.9 Закону №2464-V платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.11 Закону №2464-V страхові кошти, акумульовані на централізованих рахунках податкових органів, автоматично перераховуються не пізніше наступного операційного дня після їх зарахування на централізовані рахунки Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на рахунки Накопичувального пенсійного фонду (далі - Накопичувальний фонд), а у випадках, передбачених законом, - недержавних пенсійних фондів відповідно до визначених законом пропорцій.

Обмін інформацією щодо перерахованих на рахунки податкових органів страхових коштів здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до Пропорції розподілу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. №675 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. №85) сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), що сплачується платниками, зазначеними у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 4, 5 і 51 частини першої статті 4, абзаці третьому частини першої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), розподіляється на:

- загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - 4,8058 відсотка;

- загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, - 9,5727 відсотка;

- загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (до солідарної системи) - 85,6215 відсотка.

Таки чином, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складається з наступних внесків:

- на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття;

- на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

- на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (до солідарної системи).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV).

Згідно ч.2 Закону №1105-XIV терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно п.11 ч.1 ст.1 Закону №1105-XIV страхові внески - кошти, зокрема, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст.12 Закону №1105-XIV кошти, що надходять до Фонду від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, повинні забезпечувати:

1) виплату застрахованим особам матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом;

2) створення резерву коштів Фонду в розмірі суми, необхідної для виплати всіх видів матеріального забезпечення, страхових виплат, передбачених цим Законом, в розрахунку не менш як на п`ять календарних днів;

3) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, матеріальне та соціально-побутове забезпечення його працівників; розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду;

4) фінансування заходів з профілактики страхових випадків.

У відповідності до п.2 ч.1 Закону №1105-XIV ст.16 застраховані особи мають право, зокрема, на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст18 Закону №1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Згідно ст.19 Закону №1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону, зокрема, в таких розмірах: 2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону №1105-XIV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надається, зокрема, такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та пологах.

У відповідності до ч.1 ст.25 Закону №1105-XIV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.26 Закону №1105-XIV допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі (крім працівників та гіг-спеціалістів резидентів Дія Сіті) у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Згідно ст.33 Закону №1105-XIV при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-7 з 01.01.2021 по 31.05.2021 року страхові внески позивач не платила. З липня 2021 року позивач розпочала нарахування та сплату єдиного соціального внеску. Так, нею сплачено 20.07.2021 року - 1500,00 грн., 20.08.2021 року - 1300,00 грн. та 17.09.2021 року - 1400,00 грн. (а.с.13).

У відповідності до п.9-10 Розділу VIII "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону №2464-V тимчасово звільняються від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку, в частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 грудня 2020 року, з 1 по 31 січня, з 1 по 28 лютого, з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021 року за себе.

Такі особи можуть прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за зазначені в абзаці першому цього підпункту періоди в розмірах та порядку, визначених цим Законом. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 скористалась правом не сплачувати єдиний внесок за себе, наданим їй пунктом 9-10 Розділу VIII "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону №2464-V, за період з 1 по 31 січня, з 1 по 28 лютого, з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021 року.

Як описано вище, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, метою якого є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як вказано в Законі №2464-V та описано вище, отриманню страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування передує попередня сплата єдиного внеску, оскільки в протилежному випадку особа втрачає статус застрахованої особи.

ОСОБА_1 посилалась на те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 04.12.2020 № 1072-IX до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058) внесено наступні зміни: "п.14-5 Розділу XV "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" - для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку та які не сплачували страхові внески за періоди з 1 по 31 грудня 2020 року, з 1 по 31 січня, з 1 по 28 лютого, з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021 року на підставі пункту 9-10.1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", такі періоди включаються до страхового стажу та вважається, що страхові суми було сплачено у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів".

Через це позивач вважає себе такою, що сплатила мінімальний страховий внесок, визначений законодавством, а тому статусу застрахованої особи не втратила.

В розумінні ч. 1 ст. 24 Закону 1058-IV страховий стаж (термін, який вжито в п.14-5 Розділу XV "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Закон №1058") - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ст.1 Закону 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до преамбули Закону 1058-IV, він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що Закон 1058-IV не регулює правовідносин в сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантій працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, а тому його норми до таких правовідносин застосовані бути не можуть. Поняття "страхові внески", "страховий стаж", визначені Законом 1058-IV, можуть бути застосовані лише щодо правовідносин, що регулюються даним законом, а тому підстави примінити їх Кропивницьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області в ситуації з ОСОБА_1 були відсутніми.

Досліджуючи пояснювальну записку до проекту Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1072-IX, в якій вказано, що його метою є впровадження додаткових заходів підтримки громадян та малого бізнесу у період дії посилених обмежувальних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 ділова та економічна активність яких знизилась, зменшилися обсяги виробництва, порушені господарські зв`язки, відбулося зупинення або обмеження діяльності окремих суб`єктів господарювання, внаслідок чого такі суб`єкти господарювання опинились під загрозою банкрутства, збільшився рівень безробіття, значна частина громадян втратила робочі місця та доходи, а підприємства обігові кошти, що у свою чергу негативно вплинуло на виконання конституційного обов`язку щодо сплати податків та стало загрозою значного зростання податкового боргу. На домку автора законопроекту реалізація передбачених ним положень дасть змогу підтримати платників податків, які зазнають суттєвих втрат внаслідок встановлення за рішенням Уряду України обмежувальних протиепідемічних заходів, сприятиме покращенню фінансового стану суб`єктів господарювання і громадян, послабленню адміністративного тиску на платників податків, оптимізації витрати часу податкових органів та ресурсів на погашення податкового боргу.

Таким чином, даний закон направлений на недопущення через вказані обставини накопичення заборгованості з ЄСВ та усунення підстав притягнення до фінансової відповідальності боржників через наявність боргів, що і врегульовано абзацом першим пункту 9-10 Розділу VIII "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону №2464-V шляхом звільнення фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку, від нарахування та сплати ЄСВ за себе.

Інші норми Закону №2464-V, в тому числі і термін "застрахована особа", і підстави для здійснення соціальних виплат, змін не зазнали та залишились в минулих редакціях, а тому підлягають застосуванню на загальних підставах.

Свідченням цього є абзац другий пункту 9-10 Розділу VIII "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону №2464-V, яким визначено право фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку, прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за зазначені в абзаці першому цього підпункту періоди в розмірах та порядку, визначених цим Законом із подальшим зазначенням такої інформації про сплачені суми у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб цим Законом.

Таким чином, законодавець лише звільнив вказаних платників від сплати єдиного внеску і лише за себе. Автоматичне збереження статусу застрахованої особи ні дана норма, ні інші норми не передбачали, а тому, на момент настання страхового випадку (20.05.2021 року) ОСОБА_1 не була застрахованою особою в розумінні Закону №2464-V, а тому права на виплату допомоги по вагітності та пологах не мала.

Судом встановлено, що у даному випадку страховим випадком, в зв`язку з яким позивач просила відповідача здійснити нарахування та виплату допомоги, є вагітність і пологи.

В ході розгляду справи досліджено листки непрацездатності: серії АДГ №294232 за період з 20.05.2021 року по 22.09.2021 року та серії АДГ №294591 за період з 23.09.2021 року по 06.10.2021 року, які стосувалися однієї причини непрацездатності, яка вказана в таких листках - "вагітність та пологи-8", а тому суд вважає, що обидва вони стосуються одного страхового випадку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова