Справа № 620/12897/21
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2022 року

м. Київ

справа №620/12897/21

адміністративне провадження № К/990/18590/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Соколова В.М., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь компенсацію за затримку розрахунку при звільненні з 01 червня 2018 року (день видачі наказу №133 від 01 червня 2021 року) по 28 липня 2021 року (день остаточного розрахунку).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року - без змін.

ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з відсутністю документу про сплату судового збору та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, вказану ухвалу отримав представник позивача Слєпченко С.А, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання.

На виконання вимог ухвали суду від 06 жовтня 2021 року представник позивача надав квитанцію про сплату судового збору №38908 від 13 жовтня 2021 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто з посиланням на те, що позивачем не було повною мірою виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме, не обґрунтовано пропуск місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Залишаючи без змін ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року суд апеляційної інстанції встановив, що остаточний розрахунок з позивачем проведено 28 липня 2021 року, проте до суду з цим позовом він звернувся лише 30 вересня 2021 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку.

Так, за правилами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

При цьому, як передбачено частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Отже, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо нарахування та виплати на користь позивача компенсації за затримку розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини 5 стстатті 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

Разом з тим заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску у встановлений ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року строк надані не були, що свідчить про невиконання позивачем в повному обсязі покладеного на нього процесуального обов`язку.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Перевіряючи матеріали касаційної скарги Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки, за установлених у цій справі обставин, що мають оціночний характер, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що питання про можливість роз`єднання позовних вимог може бути ініційовано судом або учасником справи після відкриття провадження у справі та до початку розгляду по суті позовних вимог. Натомість провадження у даній справі відкрито не було, тому судами попередніх інстанцій застосовано норми пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Скаржником в касаційній скарзі, жодним чином не обґрунтувано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити, а тому Верховний Суд не вирішує клопотання, пов`язані зі сплатою судового збору..

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: В.М. Соколова

Л.О. Єресько