Справа № 280/8791/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8791/21

головуючий суддя І інстанції Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року в адміністративній справі №280/8791/21 за позовом ОСОБА_1 до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про укладання з позивачем договору про найм житлового приміщення у соціальному житловому фонді відповідача, а саме будинок АДРЕСА_1 після спливу встановленого рішенням Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №42 від 08.07.2021 року місячного строку;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про укладання з позивачем договору про найм житлового приміщення у соціальному житловому фонді відповідача, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року закрито провадження в адміністративній справі №280/8791/21 за позовом ОСОБА_1 до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначену ухвалу, як незаконну та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позов направлено не на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин, а саме на оскарження бездіяльності органу місцевого самоврядування, яка полагає у невиконанні рішення Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов по даній справі направлено на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин, а тому даний спір не є публічно-правовим, і має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням виконавчого комітету Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 08.07.2021 №42 позивачу виділено 7/20 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 53-6 м.кв., у тому числі житлова площа 23,1 м.кв. та видано ордер на проживання у вказаному житловому будинку. Крім того, зобов`язано позивача у місячний термін з моменту набуття рішення укласти з Степненською сільською радою відповідний договір про найм житлового приміщення у соціальному житловому фонді Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

У зв`язку з не укладенням відповідачем вищевказаного договору найму житлового приміщення, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про укладання з позивачем договору про найм житлового приміщення у соціальному житловому фонді відповідача, а саме будинок АДРЕСА_1 після спливу встановленого рішенням Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №42 від 08.07.2021 року місячного строку;

2) зобов`язати відповідача прийняти рішення про укладання з позивачем договору про найм житлового приміщення у соціальному житловому фонді відповідача, а саме будинок АДРЕСА_1 .

За приписами ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Отже, предметом спору в цій справі є визнання протиправною бездіяльності органу місцевого самоврядування із забезпечення реалізації права позивача на соціальне житло. Тобто, фактично позивач звернувся до суду за захистом порушеного, на його думку, права на житло.

Колегія суддів зазначає, що у даній справі, спір пов`язаний з реалізацією житлових прав позивача, зокрема права останнього на користування квартирою, тобто з цивільним правом. Відповідач у таких відносинах, владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, а є органом, який виконує свої обов`язки щодо розпорядження соціальним житловим фондом, шляхом видачі ордеру та укладення договору найму житлового приміщення.

Відтак, спір про захист права конкретної фізичної особи на користування житлом, в тому числі щодо виконання рішення відносно укладення договору найму житлового приміщення, є не публічним, а приватноправовим.

Той факт, що відповідачем є Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 01.04.2020 року по справі № 826/7359/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року в адміністративній справі №280/8791/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов