Справа № 580/2123/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року справа № 580/2123/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за Списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за Списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у період з 20.01.1993 по 16.06.1998 працювала майстром гальванічної дільниці у Науково-виробничому об`єднанні Ротор. Вказана професія віднесена до переліку професій з шкідливими умовами праці та переліку професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку №2. Позивач 16.09.2021 звернулася до відповідача із заявою в якій просила підтвердити їй стаж роботи за списком №2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Черкаській області від 12.11.2021 №21 підтверджено позивачу стаж роботи на посаді майстра гальванічної дільниці цеху 48.47 із 01.12.1996 до 16.06.1998, що враховуються до пільгового стажу за Списком №2, а саме всього 2 роки 6 місяців. Період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 до пільгового стажу позивача не зарахований, оскільки відсутня атестація робочого місця. У зв`язку з цим, позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Позивач вважає вказані дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за Списком № 2 неправомірними та такими, що порушують її право на соціальний захист.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивачу підтверджено стаж роботи на посаді майстра гальванічної дільниці цеху 48.47 у період з 01.12.1996 по 16.06.1998, що враховується до пільгового стажу за списком №2. Інші періоди роботи не підлягають зарахуванню до пільгового стажу за списком № 2, оскільки в трудовій книжці позивача не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що вона працювала на роботах за списком №2 повний робочий день. Відповідач критично оцінює надані позивачем уточнюючі довідки, оскільки наявні значні розбіжності між ними. Зокрема, згідно архівної довідки від 06.09.2021 № 2511,1838-в, позивач перебувала у відпустках по догляду за дитиною період з 16.01.1992 по 16.01.1993, та з 18.05.1995 по 06.03.1998. В той же час, у архівній довідці від 06.09.2021 №2513.1338-в зазначено, що у період з січня 1994 по жовтень 1998 позивачу проводилось щомісячне нарахування заробітної плати, крім періодів: квітень 1995, липень 1997, жовтень - грудень 1997, серпень 1998. З викладеного слідує, що позивач у вказані періоди не працювала майстром гальванічного цеху повний робочий день. Разом з тим, із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 позивач не зверталася, а тому, на думку відповідача, вимога про призначення їй пенсії на пільгових умовах за списком № 2 є передчасною.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 30.05.2002 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у період з 04.04.1988 по 16.06.1998 працювала у Науково-виробничому об`єднанні Ротор.

Довідкою Науково-виробничого об`єднання Ротор від 21.09.1998 №24 підтверджується, що у період з 01.01.1993 по 16.06.1998 позивач працювала майстром гальванічного цеху повний робочий день, вищезазначена професія була передбачена списком № 2 (розділ XIV, підрозділ 56 21505006- 3428), що затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до архівної довідки департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 06.09.2021 №2511, 1838-в ОСОБА_1 наказами (розпорядженнями): від 04 квітня 1988 року №26-к прийнята інженером-технологом у відділ 103 з 04 квітня 1988 року; від 21 квітня 1989 року №51-к переведена інженером технологом у відділ ЛІК «Покриття» №01.47 з 01 травня 1989 року; від 03 травня 1990 року №78/к переведена у фірму «Селто-Гальваник» відділ 47.03 інженером-технологом з 01 травня 1990 року; від 20 січня 1993 року №1316 переведена майстром гальваничної дільниці у відділ 47.47 з 01 січня 1993 року; від 14 червня 1996 року №17-к переведена у цех 43.47 на тій же посаді з 01 липня 1996 року; від 14 лютого 1997 року №4-к переведена у цех 48.47 на тій же посаді з 01 грудня 1996 року; від 15 червня 1998 року N°46-к майстер цеху № 48.47, звільнена у зв`язку із скороченням штату, п.. 1ст. 40 КЗпП України, з виплатою, компенсації . за невикористану відпустку за період роботи з 04.01.1995 до 16.06.1998 за 14 календарних днів з 14 червня 1998 року.

Згідно з листом ДНВП Ротор від 29.05.200б №377: Всі працівники підприємства, що працювали у шкідливих умовах праці (відповідно до документів) відпрацьовували повний 8-годинний робочий день.

Відповідно до архівних довідок департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 06.09.2021 №2512, 1838-в та №2513, 1838-в у документах Черкаського заводу спеціального технологічного обладнання (завод СТО), який з лютого 1986 року увійшов до складу Науково-виробничого об`єднання Ротор, з січня 1998 року Державного науково-виробничого підприємства Ротор наявні відомості щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 1988 року по 1998 року.

Архівними витягами Черкаської обласної державної адміністрації від 16.09.2021 №Р-11 підтверджується, що посада майстер гальванічної дільниці входить до переліку професій з шкідливими умовами праці та переліку професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списків №2.

16.09.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області від 12.11.2021 №21 підтверджено позивачу стаж роботи на посаді майстра гальванічної дільниці цеху 48.47 із 01.12.1996 до 16.06.1998, що враховуються до пільгового стажу за Списком №2, а саме всього 2 роки 6 місяців. Період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 до пільгового стажу позивача не зарахований.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні їй період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за списком №2, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-ХІІ), від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058- IV).

Положенням статті 1 Закону №1788-ХІІ встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Закон № 1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до пункту 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 1 ст. 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

- з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

- з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

- з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

- з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

- з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

- з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

- з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

- з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

- чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

- жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої робот

Стаття 62 Закону №1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника встановлює «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі Порядок № 18-1).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

У період трудової діяльності позивача, яка є предметом даного спору, були чинні наступні списки №2:

- список №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СССР від 22 серпня 1956 року №1173 (далі - Постанова №1173);

- список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 (далі - Постанова №162).

Вказані списки складені по виробничому принципу, кожному розділу і підрозділу відповідає відповідне виробництво або конкретний вид робіт. Тому, право на пільгову пенсію визначається в залежності від того, в якому виробництві або на яких роботах був зайнятий той чи інший працівник. Визначальним фактором при встановлені права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених Списками.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно пункту 2 Порядку №383 під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 4 Порядку №383 передбачено що відповідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1). Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (пункт 4.2).

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача та наданих документів відповідачем прийнято рішення від 12.11.2021 № 21 про підтвердження їй стажу роботи на посаді майстра гальванічної дільниці цеху 48.47 з 01.12.1996 по 16.06.1998, що враховується до пільгового стажу за Списком № 2. Інші періоди роботи не зараховані до пільгового стажу позивача за списком №2.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна довідка НВО Ротор від 21.09.1998 №24 згідно якої позивач працювала в НВП Ротор з 01.01.1993 по 16.07.1998 майстром гальванічного цеху повний робочий день.

Згідно архівної довідки від 06.09.2021 №2511,1838-в, позивач у період з 16.01.1992 по 16.01.1993 та з 18.05.1995 по 06.03.1998 перебувала у відпустках по догляду за дитиною.

Щодо зарахування до спеціального стажу роботи період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 56 Закону №1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи (пункт «е») та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (пункт «ж»).

Водночас за змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №686/1015/16-а та від 20.01.2021 у справі №311/2865/13-а.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що періоди з 16.01.1992 по 16.01.1993 та з 18.05.1995 по 06.03.1998 перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною підлягають зарахуванню до її пільгового стажу.

В той же час, у архівній довідці від 06.09.2021 № 2512.1338-в зазначено, що у період з квітня 1988 року по грудень 1993 року позивачу проводилось щомісячне нарахування заробітної плати.

У архівній довідці від 06.09.2021 №2513.1338-в зазначено, що у період з січня 1994 року по жовтень 1998 року позивачу проводилось щомісячне нарахування заробітної плати, крім періодів: квітень 1995 року, липень 1997 року, жовтень - грудень 1997 року, серпень 1998 року.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність відомостей про нарахування позивачу заробітної плати, зокрема, у квітні1995 року, оскільки вказана обставина не є безумовною підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду до її пільгового стажу, оскільки робота на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, щодо вчинення дій з метою перевірки вказаних обставин.

Щодо атестації робочих місць позивача, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:

« <…> особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку N 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

…

<…> особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №457/1407/13-а.

Щодо посилань відповідача на невідповідність назви професії позивача, зазначеної у трудовій книжці назві професій, зазначених у списках №2, які були чинні у період її трудової діяльності, суд зазначає наступне.

Відповідно до архівної довідки департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради від 06.09.2021 №2511, 1838-в ОСОБА_1 наказами (розпорядженнями): від 20 січня 1993 року №1316 переведена майстром гальваничної дільниці у відділ 47.47 з 01 січня 1993 року; від 14 червня 1996 року №17-к переведена у цех 43.47 на тій же посаді з 01 липня 1996 року; від 14 лютого 1997 року №4-к переведена у цех 48.47 на тій же посаді з 01 грудня 1996 року; від 15 червня 1998 року №46-к майстер цеху № 48.47, звільнена у зв`язку із скороченням штату, п. 1ст. 40 КЗпП України, з виплатою, компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 04.01.1995 до 16.06.1998 за 14 календарних днів з 14 червня 1998 року.

Згідно з листом ДНВП Ротор від 29.05.200б №377: Всі працівники підприємства, що працювали у шкідливих умовах праці (відповідно до документів) відпрацьовували повний 8-годинний робочий день.

Архівними витягами Черкаської обласної державної адміністрації від 16.09.2021 №Р-11 підтверджується, що посада майстер гальванічної дільниці входить до переліку професій з шкідливими умовами праці та переліку професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списків №2.

Відтак, посада, яку займала позивач у спірний період відноситься до переліку професій з шкідливими умовами праці та переліку професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списків №2, які були чинні у період її трудової діяльності.

Враховуючи те, що протиправні дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах виразились у прийнятті ним рішення від 12.11.2021 №21, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є його скасування в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 30.05.2002 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону №1058-IV.

Згідно зі статтею 44 Закону №1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно абзацу 7 пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає. Згідно з абзацом 3 пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Позивач 16.09.2021 подала заяву на комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області про підтвердження стажу роботи за списком №2. Заяву про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 позивач до відповідача не подавала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за списком № 2 є передчасною, заявленою на майбутнє.

Вирішуючи даний спір, суд, керуючись ч. 2 статті 2 КАС України, зобов`язаний перевірити рішення суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За вказаних обставин, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 496, 20 грн підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.11.2021 №21 в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1993 по 30.11.1996 на посаді майстра гальванічного цеху до пільгового стажу за Списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ