Справа № 160/7616/20
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року

м. Київ

справа № 160/7616/20

адміністративне провадження № К/9901/42527/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 (колегія суддів у складі: Семененка Я. В., Бишевської Н. А., Добродняк І. Ю.),

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області та Офісу Генерального прокурора Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.04.2020 № 189 про неуспішне проходження позивачем атестації; визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Дніпропетровської області від 30.04.2020 № 368к про звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури; поновити позивача на посаді слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області або на рівнозначну посаду в органах прокуратури України; стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 визначено вважати належною назвою відповідача замість прокуратура Дніпропетровської області - Дніпропетровська обласна прокуратура у справі № 160/7616/20.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 160/7616/20. Апеляційну скаргу позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 160/7616/20 залишено без руху. Встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга подана скаржником після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Такі висновки судом зроблені з огляду на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення складено 12.02.2021, в той час коли апеляційна скарга подана 13.07.2021, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому, суд визнав неповажними підстави, наведені позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку. Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, позивач, зокрема, посилався на перебування у період з 01.01.2021 по 12.07.2021 за межами постійного місця мешкання (за межами Дніпропетровської області) та відсутність можливості дістатися до останнього.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд, серед іншого, звернув увагу на те, що позивач особисто 03.02.2021 брав участь у судовому засіданні у даній справі (місто Дніпро), у якому було оголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення суду.

На виконання вимог ухвали суду на адресу Третього апеляційного адміністративного суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому позивач указує, що в апеляційній скарзі під час зазначення періоду його перебування за межами Дніпропетровської області - з 01.01.2021 по 12.07.2021 ним допущено технічну помилку. Так, 01.03.2021 позивача прийнято на роботу заступником директора комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», що розташоване у Київській області, та саме з того часу позивач знаходився поза межами Дніпропетровської області. Також, позивач указує, що повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції ним отримано під розписку 13.07.2021.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 160/7616/20. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 160/7616/20.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наведені позивачем аргументи не є підставою для поновлення строку, оскільки не підтверджують наявності об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному апеляційному оскарженню рішення суду першої інстанції у даній справі, а навпаки свідчать про пропуск позивачем строку із суб`єктивних причин. Суд зазначив, що в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, в контексті зазначених скаржником обставин, суд зазначав, що сам по собі факт перебування позивача за межами постійного проживання не свідчить про неможливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою. Суд звертав увагу скаржника на те, що право на апеляційне оскарження може бути реалізоване шляхом подання апеляційної скарги не лише особисто до суду, а і за допомогою засобів поштового зв`язку, або ж через сервіс «Електронний суд».

Водночас суд взяв до уваги, що перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі розпочався 13.02.2021 (наступний день після складання повного тексту) та останнім днем такого строку є 15.03.2021. Позивач зазначав, що його призначено на посаду 01.03.2021. Разом з тим, він не зазначив обставин щодо об`єктивної неможливості звернення до суду апеляційної інстанції зі скаргою в період з 13.02.2021 по 28.02.2021, хоча у даний період, як зазначає останній, він ще перебував у межах Дніпропетровської області.

Щодо посилання скаржника на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення ним отримано лише 13.07.2021, суд зазначив, що в контексті встановлених обставин це не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки: такі аргументи позивача щодо отримання копії оскаржуваного судового рішення саме 13.07.2021 під розписку жодним чином не підтверджені, в матеріалах справи такі докази також відсутні; жодних доказів вжиття скаржником заходів задля того щоб дізнатись про дату виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення, можливість його отримання (як то заява про видачу копію рішення тощо) матеріали справи не містять, не надано таких доказів і скаржником. Крім того, на переконання суду апеляційної інстанції, при належному добросовісному відношенні скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись з повним текстом оскаржуваного рішення суду першої інстанції після його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04.03.2021, враховуючи те, що позивач був присутній час проголошення судом скороченого судового рішення (03.02.2021), а отже був обізнаний про прийняте судове рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання наведених позивачем підстав для поновлення строку апеляційного оскарження поважними, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою позивача на рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 та справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

На обґрунтування касаційної скарги зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції протирічать статті 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Крім того, поза увагою суду залишились обставини неодноразового звернення позивача (в усному порядку) до судового секретаря з питань отримання копії рішення, але копія судового рішення отримана тільки 13.07.2021. Отже, про наявність виготовленого рішення він дізнався тільки 13.07.2021.

Позиція інших учасників справи

Дніпропетровська обласна прокуратура у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух касаційної скарги

23.11.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 160/7616/20.

Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2022 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

Позиція Верховного Суду

Релевантні джерела права та акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та статті 13 КАС України.

За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Разом із тим, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина друга статті 44 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

При цьому за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Частина друга статті 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97.

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі «Bellet v. Fгапсе» Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Невиконання судом своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.

Як уже було зазначено вище, у цій справі позивач 13.07.2021 (відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції) подав апеляційну скаргу на рішення суду від 03.02.2021, ухваленого у відкритому судовому засіданні за участю позивача.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2021. Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень електронний примірник рішення суду першої інстанції від 03.02.2021 надіслано судом 01.03.2021, зареєстровано 03.03.2021 й оприлюднено в цьому реєстрі 04.03.2021.

Відповідно до матеріалів справи, Дніпропетровський окружний адміністративний суд листом від 12.02.2021 вих. № 7119/21 направив копію рішення суду від 03.02.2021, зокрема, позивачу ОСОБА_1 (а. с. 16, том 3).

Проте матеріали справи не містять доказів про направлення та вручення позивачу копії рішення суду від 03.02.2021.

Відповідно до частини третьої статті 251 КАС України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Згідно з частиною шостою статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Вищевикладене свідчить, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права в частині порядку направлення копії судового рішення, визначеного статтею 251 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною третьою статті 251 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин.

Суд апеляційної інстанції не врахував конкретних обставин у даній справі, зокрема, тієї обставини, що пропуск скаржником строку на апеляційне оскарження у цьому випадку не обумовлений його суб`єктивною поведінкою та не залежав від його волевиявлення. Тому, застосувавши до скаржника наслідки пропуску строку на апеляційне оскарження без оцінки повідомлених скаржником причин, суд апеляційної інстанції фактично поклав на відповідача відповідальність за порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині порядку направлення копій судових рішень, чим фактично позбавив останнього права на апеляційне оскарження та порушив принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 640/6780/19.

Отже, Верховний Суд указує на передчасність висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження. Які підлягають ретельному перегляду та оцінки.

За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

За таких підстав, касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 160/7616/20 скасувати.

Справу № 160/7616/20 направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк