Справа № 560/6984/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6984/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

22 липня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, конкурсної комісії відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів директор Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради Хмельницької області Попова Олена Василівна про визнання протиправними та скасування протоколу конкурсної комісії, наказу та трудового договору,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, конкурсної комісії відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, директор Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради Хмельницької області Попова Олена Василівна, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати протокол конкурсної комісії відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 03 червня 2021 року №3 в частині щодо конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 та визначення переможцем конкурсу на посаду Летичівського ліцею №3;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 10.06.2021 року №58-К "Про призначення директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради" та трудовий договір №2 з директором Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради від 10.06.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що положеннями ч. 3 ст. 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» оголошення про проведення конкурсу оприлюднюється на офіційному вій-сайті засновника та на офіційному веб-сайті закладу освіти (за наявності) наступного робочого дня після прийняття рішення про проведення конкурсу.

При цьому, судом не досліджено питання наявності чи відсутності веб-сайту закладу освіти та розміщення оголошення на ньому.

Крім того, апелянт зауважує, що не розміщення на веб-сайті навчального закладу оголошення є порушенням п. 4 Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2018 №291.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджувалось питання того, якими положеннями керувались відповідачі, проводячи конкурс на посаду директора навчального закладу.

Також, зазначено про порушення вимог ч. 8 ст. 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту», оскільки відповідачами не дотримано вимог щодо оприлюднення на офіційному веб-сайті відеозапису конкурсного відбору протягом одного робочого дня з дня його проведення.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що деякими членами конкурсної комісії не було подано декларацію про доходи, що свідчить про недотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради №23 від 29.04.2021 "Про оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради" оголошено конкурс на посаду директора Летичівського ліцею №3 29.04.2021, вирішено оприлюднити на офіційному веб-сайті Летичівської селищної ради відповідне оголошення, створено конкурсну комісію для прийому документів претендентів з 29.04.2021 по 23.05.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №560/6206/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022, залишено без задоволення позов ОСОБА_1 про:

1) визнання протиправними дій відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області щодо прийняття наказу від 29 квітня 2021 року №23 Про оголошення на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради в частині оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3;

2) скасування наказу від 29 квітня 2021 року №23 Про оголошення на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради в частині оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3.

Згідно з наказом відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради від 10.06.2021 №58-к "Про призначення директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради" призначено з 30.06.2021 ОСОБА_2 на посаду директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради Хмельницької області як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір.

Між відділом освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради та громадянкою ОСОБА_2 10.06.2021 укладено трудовий договір з директором Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради №2.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про протиправність наказу відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради №23 від 29.04.2021 "Про оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради" в частині оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 є безпідставними, оскільки правомірність зазначеного наказу встановлена рішенням суду від 09.08.2021 у справі №560/6206/21, яке набрало законної сили.

Щодо доводів апелянта стосовно недотримання членами конкурсної комісії вимог Закону України «Про запобігання корупції» суд першої інстанції вказав, що позивач не зазначає підстав, які зумовили вказане твердження, зокрема, але не виключно, хто саме з членів конкурсної комісії є близькою особою учасника конкурсу або особою, яка може мати конфлікт інтересів. Також не наведено жодних доказів на підтвердження наведених висновків.

Крім того, доказів того, що у зазначених позивачем членів конкурсної комісії відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради для проведення конкурсу на зайняття посади директора Летичівського ліцею №3 наявна судимість за вчинення умисного злочину і така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку чи того, що на вказаних членів було накладено адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення не надано.

Наведене, на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти визначені Законом України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII. (далі Закон № 2145-VIII)

Підпунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2145-VIII визначено, що заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.

Засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника (пп. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 2145-VIII).

Згідно частини 3 статті 22 Закону № 2145-VIII, заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону № 2145-VIII, права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти.

Засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа), серед іншого, укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти; розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу освіти. (ч.2 ст. 25 Закону № 2145-VIII)

Так, частиною 2 статті 26 вказаного Закону визначено, що керівник закладу освіти призначається засновником у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту.

Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його обрання (призначення) визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу освіти.

Правові, організаційні та економічні засади функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти визначені Законом України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX (далі - Закон № 463-IX).

Статтею 1 Закону № 463-IX визначено, що законодавство України про загальну середню освіту складається з Конституції України, Закону України "Про освіту", цього Закону, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Так, положеннями частини 1 статті 38 Закону № 463-IX визначено, що керівником закладу загальної середньої освіти може бути особа, яка є громадянином України, вільно володіє державною мовою, має вищу освіту ступеня не нижче магістра, стаж педагогічної та/або науково-педагогічної роботи не менше трьох років (крім керівників приватних, корпоративних закладів освіти), організаторські здібності, стан фізичного і психічного здоров`я, що не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, пройшла конкурсний відбір та визнана переможцем конкурсу відповідно до цього Закону.

Так, обрання, призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу загальної середньої освіти визначені ст. 39 Закону № 463-IX.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону № 463-IX керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону та положення про конкурс, затвердженого засновником або уповноваженим ним органом (посадовою особою). Керівник приватного, корпоративного закладу загальної середньої освіти обирається та призначається на посаду засновником (засновниками) відповідно до установчих документів закладу освіти.

За приписами ч. 2 ст. 39 Закону № 463-IX рішення про проведення конкурсу приймається засновником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти або уповноваженим ним органом (посадовою особою):

одночасно з прийняттям рішення про утворення нового закладу загальної середньої освіти;

не менше ніж за два місяці до завершення строкового трудового договору, укладеного з керівником закладу загальної середньої освіти;

не пізніше десяти робочих днів з дня дострокового припинення договору, укладеного з керівником відповідного закладу загальної середньої освіти, чи визнання попереднього конкурсу таким, що не відбувся.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону № 463-IX оголошення про проведення конкурсу оприлюднюється на офіційному вебсайті засновника та на офіційному вебсайті закладу освіти (за наявності) наступного робочого дня після прийняття рішення про проведення конкурсу та повинне містити: найменування і місцезнаходження закладу освіти; найменування посади та умови оплати праці; кваліфікаційні вимоги до керівника закладу освіти відповідно до цього Закону; вичерпний перелік, кінцевий строк і місце подання документів для участі в конкурсі; дату та місце початку конкурсного відбору, етапи його проведення та тривалість; прізвище та ім`я, номер телефону та адресу електронної пошти особи, уповноваженої надавати інформацію про конкурс та приймати документи для участі в конкурсі.

Положеннями ч. 4 ст. 39 Закону № 463-IX встановлено, що для проведення конкурсу засновник формує та затверджує конкурсну комісію чисельністю від 6 до 15 осіб, до складу якої на паритетних засадах входять представники:

засновника (посадові особи органу державної влади чи депутати відповідного представницького органу місцевого самоврядування (не більше однієї особи від однієї фракції чи групи);

відповідної місцевої державної адміністрації чи територіального органу центрального органу виконавчої влади із забезпечення якості освіти (державні службовці);

інститутів громадянського суспільства (громадських об`єднань керівників закладів освіти, професійних об`єднань педагогічних працівників, районної (міської) профспілкової організації та інших громадських формувань, а також експертів, фахівців у сфері загальної середньої освіти тощо).

Вимоги до членів конкурсної комісії та порядок її формування визначаються положенням про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти.

До складу конкурсної комісії не може бути включена особа, яка:

визнана в установленому законом порядку недієздатною або цивільна дієздатність якої обмежена;

має судимість або на яку протягом останнього року накладалося адміністративне стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;

відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" є близькою особою учасника конкурсу або особою, яка може мати конфлікт інтересів.

У роботі конкурсної комісії з правом дорадчого голосу можуть брати участь представники органів громадського самоврядування закладу освіти, на посаду керівника якого оголошено конкурс.

Члени конкурсної комісії зобов`язані:

брати участь у роботі конкурсної комісії та голосувати з питань порядку денного;

заявляти самовідвід у разі наявності чи настання підстав, передбачених цією статтею, що унеможливлюють їх участь у складі конкурсної комісії.

Конкурсна комісія є повноважною за умови присутності на засіданні не менше двох третин її затвердженого складу. Конкурсна комісія приймає рішення більшістю голосів від її затвердженого складу. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсної комісії.

Рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується всіма присутніми членами конкурсної комісії та оприлюднюється на офіційному вебсайті засновника протягом наступного робочого дня з дня проведення засідання конкурсної комісії.

Конкурсна комісія та її члени діють на засадах неупередженості, об`єктивності, незалежності, недискримінації, відкритості, прозорості, доброчесності. Не допускаються будь-які втручання в діяльність конкурсної комісії, тиск на членів комісії та учасників конкурсу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області №23 від 29.04.2021 «Про оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради» вирішено, зокрема,

-оголосити конкурс на посаду директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради 29.04.2021 (пункт 1);

-оприлюднити оголошення про проведення конкурсного відбору на офіційному веб-сайті Летичівської селищної ради (засновника) та на веб-сайті відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради 29.04.2021 (пункт 3.1);

-визначити вимоги кандидатам на участь у конкурсному відборі (пункт 3.2);

-затвердити склад конкурсної комісії для проведення конкурсного відбору (пункт 4), а також визначити обов`язки конкурсної комісії (пункт 5).

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, позивач звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області про визнання протиправними дій відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області щодо прийняття наказу від 29 квітня 2021 року №23 «Про оголошення на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради» в частині оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3; скасування наказу від 29 квітня 2021 року №23 «Про оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради» в частині оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 560/6206/21 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 07.02.2022 згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року.

Тобто, надаючи оцінку вказаним вище обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи апелянта про протиправність наказу від 29 квітня 2021 року №23 «Про оголошення на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради» не можуть слугувати підставою для визнання протиправним та скасування протоколу конкурсної комісії №3 від 03.06.2021, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено правомірність наказу відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради від 29.04.2021 №23.

Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо недотримання Летичівською селищною радою вимог Порядку призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій, що належать до комунальної власності Летичівської селищної ради, затвердженого рішенням сесії Летичівської селищної ради №21 від 31.08.2017 в частині визначення строку прийому документів та проведення конкурсу, оскільки вказана інформація визначена в наказі відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради від 29 квітня 2021 року №23, правомірність якого встановлена судовим рішенням.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджувалось питання щодо наявності чи відсутності веб-сайту закладу освіти Летичівського ліцею №3, на якому мало б бути розміщено оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що п. 3.1 наказу відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 29.04.2021 №23 "Про оголошення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3, Сусловецького ліцею, Новокостянтинівського ліцею Летичівської селищної ради" наказано оприлюднення оголошень про проведення конкурсного відбору розмістити на офіційному веб-сайті Летичівської селищної ради (засновника) та на веб-сайті відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради 29.04.2022.

Колегія суддів зауважує, що правомірність вищевказаного рішення підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 560/6206/21, яке набрало законної сили 07.02.2022 згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 року.

Також, аналізуючи вказане, суд вважає за необхідне зазначити, що не опублікування на веб-сайті навчального закладу оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади, яку станом на 29.04.2021 обіймав позивач, та на яку в подальшому претендував, є формальним порушенням, не змінює суті та правильності прийнятого Комісією рішення за результатами проведеного конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради, у зв`язку з чим не може бути підставою для скасування протоколу конкурсної комісії відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області від 03.06.2021, щодо проведення конкурсу на посаду директора Летичівського ліцею №3 та визначення переможцем конкурсу на посаду Летичівського ліцею №3.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно обов`язковості проведення відеофіксації конкурсу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що засновник зобов`язаний забезпечити відеофіксацію та (за можливості) відеотрансляцію конкурсного відбору з подальшим оприлюдненням на своєму офіційному вебсайті відеозапису протягом одного робочого дня з дня його проведення.

При цьому, як пунктом 1.4 Статуту Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, затвердженого рішенням позачергової сесії Летичівської селищної ради від 26.06.2008 №8, встановлено, що засновником Летичівського ліцею №3 є Летичівська селищна рада Хмельницької області, а тому колегія суддів критично оцінює вказані доводи апелянта, оскільки саме на Летичівську селищну раду, яка не є відповідачем в даній справі, покладено обов`язок щодо забезпечення відеофіксації конкурсного відбору.

Щодо доводів апелянта стосовно недотримання відповідачем вимог Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2018 №291 в частині не розміщення на веб-сайті навчального закладу оголошення про конкурс, колегія суддів зазначає, що п. 1 Типового положення визначено загальні засади проведення конкурсу на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти. Засновники закладів загальної середньої освіти на підставі цього Типового положення розробляють і затверджують власні положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти.

При цьому, зі змісту оскаржуваного протоколу №3 засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на посаду директора загальної середньої освіти Летичівської селищної ради вбачається, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради від 29.04.2021 №22 затверджено «Положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти Летичівської селищної ради», однак, жодних доводів стосовно недотримання вимог вказаного Положення апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, а матеріали справи таких не містять.

Крім того, не містять також матеріали справи доказів, які б підтверджували аргументи апелянта стосовно того, що деякими членами конкурсної комісії не було подано декларацію про доходи, що свідчить про недотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції», при цьому, судове рішення не може будуватись на припущеннях, не підтверджених належними та допустимими доказами, згідно вимог ст. 73 та 74 КАС України.

Також, надаючи оцінку поданій позивачем заяві про уточнення позовних вимог від 12.11.2021, в якій ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати наказ від 10.06.2021 №58-К «Про призначення директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради» та трудовий договір №2 з директором Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради від 10.06.2021, колегія суддів зауважує, що ні подана заява, ні апеляційна скарга не містить доводів та обґрунтувань щодо його протиправності за результатами проведеного конкурсу, а тому підстави для задоволення вказаної вимоги відсутні.

Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, що даний позов фактично зводиться до незгоди позивача з результатами конкурсу, оскільки, як вбачається з наказу відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради від 10.06.2021 №58-К «Про призначення директора Летичівського ліцею №3 Летичівської селищної ради», результат конкурсу реалізований шляхом укладання трудового договору №2 від 10.06.2021 з переможцем конкурсу ОСОБА_2 .

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, рішення конкурсної комісії, оформлене протоколом № 3 від 03.06.2021, вичерпало свою дію внаслідок укладання трудового договору, а тому на час звернення з цим позовом до суду публічні правовідносини вичерпали свою дію, у зв`язку з чим наразі не потребують судового захисту права та інтересів позивача у сфері публічних правовідносин. Крім цього, оскільки на підставі оскаржуваного рішення конкурсної комісії був укладений трудовий договорі з ОСОБА_2 , то таке рішення є актом індивідуальної дії, а тому може бути оскаржено виключно особою, чиїх прав та інтересів воно стосується.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з тих обставин, які слугували підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Так, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом по рушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтями 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.