Справа № 160/2303/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2022 рокуСправа № 160/2303/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Камінській С.В.
представника позивача представника відповідача Явтух О.Г. Змітріченко Ю.П., Тарасюка О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -
1. 26.02.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, із урахуванням уточнень від 25.01.2022 (т.1 а.с.229-237) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради № 816-19/VII, прийнятого 29.09.2017 на 19 сесії VII скликання;
- визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради № 1105-25/VII, прийнятого 22.06.2018 на 25 сесії VII скликання.
2. Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 04.03.2020 позивачем надано заяву, в якій зазначено, що у позовній заяві було помилково зазначено третю особу, належним чином оформлений адміністративний позов та його копію відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
4. Ухвалою суду від 10.03.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі; призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 02.04.2020; витребувано докази у відповідача; зобов`язано Кам`янську міську раду, відповідно до статті 264 КАС України, опублікувати оголошення про відкриття Дніпропетровським окружним адміністративним судом провадження в адміністративній справі № 160/2303/20 щодо оскарження рішень Кам`янської міської ради від 29.09.2017 № 816-19/VII «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», від 22.06.2018 № 1105-25/VII «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» та призначення справи для розгляду у підготовчому засіданні.
5. 11.03.2020 представником позивача подано заяву про видачу копії судового рішення.
6. 30.03.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, письмові пояснення.
7. 30.03.2020 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.
8. 02.04.2020 підготовче засідання відкладено до 28.04.2020.
9. 08.04.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов.
10. 13.04.2020 на електронну адресу суду та 15.04.2020 засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатками.
11. 27.04.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.
12. 28.04.2020 відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
13. 28.04.2020 підготовче засідання відкладено до 19.05.2020.
14. 06.05.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання відповідача із копією оголошення, опублікованого у друкованому виданні на виконання ухвали суду від 10.03.2020 (т.1 а.с.123-125).
15. 18.05.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.
16. 19.05.2020 підготовче засідання відкладено до 26.05.2020.
17. 26.05.2020 на електронну адресу суду та до канцелярії надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.
18. 26.05.2020 підготовче засідання відкладено до 02.07.2020.
19. 16.06.2020 представником позивача подано до суду клопотання про зупинення провадження.
20. 02.07.2020 представником позивача подано до суду письмові пояснення, відповідачем подано заперечення на клопотання про зупинення провадження.
21. 02.07.2020 у підготовче засідання прибув представник відповідача, ухвалою від 02.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження, оголошено перерву до 16.07.2020.
22. 15.07.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.
23. 16.07.2020 у зв`язку із перебуванням головуючого у справі суду у відрядженні справу знято з розгляду, наступне підготовче засідання призначено на 28.07.2020.
24. 28.07.2020 відповідачем подано заперечення на пояснення позивача від 02.07.2020.
25. 28.07.2020 у підготовче засідання прибули представники позивача та відповідача.
26. Ухвалою суду від 28.07.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 0940/2301/18.
27. 06.08.2020 представником позивача подано заяву про поновлення провадження та забезпечення позову.
28. Ухвалою від 07.08.2020 поновлено провадження у справі з метою розгляду заяви про забезпечення позову.
29. Ухвалою від 07.08.2020 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (т.1 а.с.193-197).
30. Ухвалою від 07.08.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду касаційної інстанції в адміністративній справі № 0940/2301/18.
31. 05.01.2022 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання відповідача про поновлення провадження у справі.
32. Ухвалою від 10.01.2022 поновлено провадження у справі, ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 25.01.2022.
33. 25.01.2022 на електронну адресу та до канцелярії суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява.
34. 25.01.2022 відповідачем подано до суду клопотання про приєднання судової практики.
35. 25.01.2022 у підготовче засідання прибули представники позивача та відповідача, судом оголошено перерву до 11.02.2022.
36. 10.02.2022 відповідачем подано до суду заперечення на уточнену позовну заяву.
37. 11.02.2022 відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження у справі.
38. 11.02.2022 представником позивача подані до суду клопотання про витребування доказів та залучення третьої особи.
39. 11.02.2022 у підготовче засідання прибули представники сторін. Ухвалою суду від 11.02.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, протокольною ухвалою у залученні третьої особи відмовлено. Судом оголошено перерву до 24.02.2022.
40. 22.02.2022 відповідачем надано відзив з додатками (т.2 а.с.130-250 - т.3 а.с.1-55).
41. У зв`язку з військовою агресією проти України та запровадженням у країні воєнного стану з 5:30 24.02.2022 судове засідання не відбулось, справу знято з розгляду.
42. 01.03.2022 судом зареєстровані направлені 24.02.2022 засобами електронного зв`язку клопотання представника позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 24.02.2022.
43. Підготовче засідання у справі призначене на 12.07.2022.
44. 11.07.2022 представниками позивача подано заяви про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду.
45. 12.07.2022 у підготовче засідання прибули представники сторін, ухвалою суду від 12.07.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 21.07.2022.
46. 20.07.2022 представник позивача ознайомився з матеріалами справи.
47. У судовому засіданні 21.07.2022 сторони підтримали обрані правові позиції.
48. Позивач вважає протиправними оскаржувані рішення, як такі, що порушують його права, оскільки у провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться справа № 208/3582/19 за позовом відповідача до позивача та ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.
50. В обґрунтування протиправності рішення № 816-19/VІІ позивач зазначив, що рішення прийнято відповідно до ПК України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 № 1791. Пунктом 4 Закону № 1791 установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 ПК України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
51. Однак, проходження необхідної процедури погодження проекту для подальшого правомірного прийняття рішення № 816-19/VІІ полягає не тільки в необхідності дотримання норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
52. Для правомірного прийняття рішення № 816-19/VІІ відповідач зобов`язаний був дотриматися певної процедури.
53. Згідно із пунктом 4 статті 16 Регламенту Кам`янської міської ряди всі проекти та прийняті рішення міської ради підлягають візуванню у встановленому порядку, а відповідно до пункту 8 статті 16 Регламенту проекти рішень до розгляду на пленарному засіданні мають бути обов`язково розглянуті: профільною постійною комісією (комісіями); постійною комісією з питань регуляторної політики, споживчого ринку та розвитку підприємництва, якщо проект рішення є регуляторним актом; постійною комісією з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій, якщо відповідно до проекту рішення виконання конкретних дій пов`язано з фінансуванням, матеріальними витратами з міського бюджету, або якщо прийняття такого рішення прямо або опосередковано може спричинити зміну у надходженнях до міського бюджету (надання пільг або звільнення від сплати місцевих податків та зборів, прийняття програм та внесення змін до них тощо); виконавчим комітетом міської ради.
54. Проекти та прийняті рішення міської ради підлягають оприлюдненню, у тому числі з метою їх громадського обговорення відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». У разі необхідності внесення змін до проектів рішень міської ради під час обговорення такі зміни вносяться їх авторами (ініціаторами) шляхом оновлення змісту оприлюднених проектів рішень міської ради на сайті міської ради з обов`язковою вказівкою дати внесення таких змін.
55. Порушення при прийнятті рішення № 816-19/VІІ полягають у недотриманні вимог, визначених пунктом 9 статті 16 Регламенту, проект не був оприлюднений, як нього вимагає стаття 17 Регламенту, на офіційному веб-сайті міститься проект рішення № 816-19/VІІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», який опубліковано 17.08.2017.
56. Відповідно до пункту 5.2. вказаного проекту, який нібито повинен був виноситись на розгляд сесії Кам`янської міської ради для прийняття, ставка орендної плати складає 6%.
57. В самому ж прийнятому 29.09.2017 рішенні № 816-19/ VІІ пункт 5.2 містить зовсім іншу ставку орендної плати, що говорить про протиправність винесення такого рішення, оскільки зміст рішення № 816-19/VІІ не кореспондується із жодного з опублікованих проектів на офіційному веб-сайті.
58. Таким чином, рішення № 816-19/VІІ апріорі не могло бути прийнято на сесії в тому контексті, що ми маємо на даний момент, оскільки проект рішення та прийняте рішення мають суттєві відмінності.
59. Проект рішення № 816-19/VІІ повинен був бути погоджений із територіальним органом Антимонопольного комітету України, оскільки прийняття вказаного рішення вплине на розмір витрат суб`єктів господарювання, необхідних для сплати цих платежів, що, в свою чергу, впливає на показники фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання, а отже й на їх конкурентоздатність.
60. Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти нормативно-правових актів та інших рішень, які можуть вплинути на конкуренцію, зокрема щодо створення суб`єктів господарювання, встановлення і зміни правил їх поведінки на ринку, або такі, що можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, а також одержувати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію у випадках, передбачених законом.
61. Згідно із пунктом 2 Положення «Про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання», затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 01.04.1994 № 4-р, погодженню підлягають рішення, які можуть призвести по недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках.
62. Пунктом 1 рішення № 816-19/VІІ було затверджено нове «Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста». До цього чинним було Положення, затверджене рішенням від 23.06.2017 № 725-17/VІІ.
63. Відповідно до пункту 5.2 Положення, затвердженого рішенням від 23.06.2017 № 725-17/VІІ, ставка орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3 складає 3,5%.
64. Ставка орендної плати за землю, відповідно до пункту 5.1 вказаного Положення складає 3%, а відповідно до пункту 5.3 - 12%.
65. Із вищевикладеного вбачається, що рішенням № 816-19/VІІ було змінено тільки ставку орендної плати за землю, визначену у пункті 5.2 Положення.
66. Тобто, поза змінами залишилися певні суб`єкти господарювання, у діяльності яких нічого після прийняття рішення № 816-19/VІІ не змінилося, чого не можна сказати про діяльність позивача.
67. Вказане вище приводить до висновку, що дії відповідача, а саме, прийняття рішення № 816-19/VІІ несуть характер протиправних, оскільки такими діями було не тільки порушено процедуру проходження (погодження) проекту, а й створено антиконкурентні дії.
68. Антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнається надання окремим суб`єктам господарювання або групам суб`єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.
69. Очевидно, що розмір ставок орендної плати впливає на розмір витрат суб`єктів господарювання, необхідних для сплати цих платежів, що, в свою чергу, впливає на показники фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання, а отже й на їх конкурентоздатність.
70. Таким чином, наразі є незрозумілим виходячи з чого та керуючись чим відповідач вирішив підняти ставку орендної плати за землю виключно лише для земель, що не визначені пунктами 5.1, 5.3 Положення.
71. Протиправність прийнятого рішення № 1105-25/VІІ полягає в аналогічних діях (не вчинених діях) з боку відповідача.
72. Крім того, протиправність рішення № 816-19/VІІ полягає також у тому, що таким рішенням встановлюється порядок обчислення розміру орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки, яка, в свою чергу, індексується.
73. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
74. Відповідно до типової форми договору оренди землі, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, у випадку обчислення орендної плати без урахування індексів інфляції, про це обов`язково має бути зазначено у змісті такого договору.
75. При ньому, умови договору не містять застережень щодо того, що обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.
76. Тобто, слід дійти висновку, що розмір орендної плати за договором обчислюється саме з урахуванням індексів інфляції. До того ж, пунктом 4.4 договору також передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни коефіцієнтів індексації.
77. Однак, індексація нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки.
78. Приписами статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення для сплати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.
79. Наведене вище в повній мірі узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19.
80. Таким чином, оскільки приписами чинного законодавства України передбачено умову щодо індексування саме орендної плати, а умовами договору не передбачено автоматичної щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, то відповідач позбавлений права приймати оскаржуване рішення, зміст якого свідчить про обчислення орендної плати саме з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі, оскільки, як вже було зазначено вище, одночасне подвійне індексування орендної плати та нормативної грошової оцінки не може бути застосоване.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
81. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначивши, що право прийняття рішень, у тому числі оскаржуваних, випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.
82. Із посиланням на частину одинадцяту статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 21, 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації», позивач зазначив про додержання порядку оприлюднення 17.08.2017 проекту рішення № 816-19/VII на офіційному веб-сайті міської ради, оприлюднення прийнятого рішення в газеті «Відомості» від 11.10.2017 № 41 (1182) та розміщенні його на веб-сайті.
83. Проект рішення № 1105-25/VII був розміщений на офіційному веб-сайті 24.05.2018 та 27.06.2018 прийняте рішення оприлюднене в газеті «Любиме місто» від 27.06.2012 № 26/(161) та 25.06.2018 на офіційному веб-сайті.
84. Вимоги щодо оприлюднення проектів рішень кореспондуються із статтею 17 Регламенту Кам`янської міської ради, яка є також додержаною.
85. Дотримання процедури, визначеної частиною одинадцятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо опублікування їх проектів та самих рішень відповідає правовим висновкам у справах № 160/279/21, № 0940/2301/18.
86. Твердження позивача про недодержання пункту 9 статті 16 Регламенту при прийнятті рішення № 816-19/VII є безпідставним, оскільки проект рішення, оприлюднений 17.08.2017 та прийняте рішення в силу пункту 4 статті 16 Регламенту, були завізовані усіма особами передбачені вимогами Регламенту.
87. Відповідно до пункту 8 статті 16 Регламенту проект рішення, оприлюднений 17.08.2017, був розглянутий профільними постійними комісіями, зокрема: згідно із витягом з протоколу № 27 від 14.08.2017 постійної комісії було доручено підготувати проект рішення, яким встановили ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3 у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Протоколом № 57 від 18.09.2012 постійної комісії було підтримано проект рішення та прийнято пропозицію щодо внесення змін до пункту 5.2 проекту рішення, встановивши ставку орендної плати у розмірі 4%, саме за проект із внесеними пропозиціями проголосувала міська рада.
88. Щодо оприлюднення проекту рішення, відповідач зазначив, що у відповідності до пункту 4 статті 17 Регламенту відповідальними за своєчасне оприлюднення проектів та прийнятих рішень міської ради є їх автори (ініціатори). У випадку, коли авторами (ініціаторами) проектів та рішень є депутати міської ради, відповідальність за оприлюднення покладається на відділ секретаріату міської ради та відділ інформаційних технологій міської ради. В нашому випадку автором проекту рішення, оприлюдненого 17.08.2017, є Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради.
89. Відповідно до пункту 6 статті 17 Регламенту у разі необхідності внесення змін до проектів рішень міської ради під час обговорення такі зміни вносяться їх авторами (ініціаторами) шляхом оновлення змісту оприлюднених проектів рішень міської ради на сайті міської ради з обов`язковою вказівкою дати внесення таких змін.
90. Отже, оскільки внесення змін до проекту рішення, оприлюдненого 17.08.2017 не відбувалося його автором, а лише пропозиція постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій про внесення змін до пункту 5 додатку до проекту рішення у запропонованій редакції була розглянута, підтримана та проголосована депутатами міської ради на пленарному засіданні 19-ї сесії Кам`янської міської ради VII скликання то до такого проекту рішення, оприлюдненого не вносяться зміни його автором на сайті міської ради.
91. Заперечуючи проти доводів позивача про необхідність погодження проектів рішень з територіальним органом Антимонопольного комітету, відповідач із посиланням на норми бюджетного та податкового законодавства зазначив, що земельний податок та орендна плата за використання земельних ділянок, які перебувають у державній та комунальній власності, зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і мають правовий режим обов`язкового платежу.
92. Рішення № 1105-25/VII прийнято з метою додержання форми типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 483 «Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».
93. Рішенням № 1105-25/VІІ не було затверджено нові розміри ставок орендної плати за земельні ділянки, а прийнято з метою додержання форми типового рішення, зокрема у Додатку 1 до рішення міської ради від 22.06.2018 зазначені, ті ж самі ставки орендної плати за земельні ділянки незалежно від виду цільового призначення земель, що і в Положенні № 816-19/VІІ.
94. Тобто по коду КВПЗ 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) затверджено 3%; для земель, які використовуються для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво у торгівлі) пальним та паливом та за земельні ділянки, які використовуються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджено 12%; всі інші земельні ділянки незалежно від виду цільового призначення, затверджено 4%.
95. Підпункт 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлює, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки, визначаючи максимальний розмір орендної плати.
96. Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку.
97. З наведеного вбачається, що мінімальний граничний розмір орендної плати становить не менше ніж розмір земельного податку 3%, отже мінімальний граничний розмір від якого необхідно відштовхуватись при визначені розміру орендної плати це 3% та розмір орендної плати не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки.
98. Спірними рішеннями встановлено річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення (відсотки нормативної грошової оцінки) 3%, 4%, 12%.
99. Відповідач, при застосуванні розміру ставок орендної плати, які встановлені рішеннями № 1105-25/VІІ та № 816-19/VІІ керувався підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України, оскільки розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється розділом XII ПК України (статті 274) та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України).
100. Тобто, законодавець визначив граничну межу (мінімальний 3% та максимальний 12%) річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, що й було виконано відповідачем згідно до вимог чинного законодавства.
101. Текст оскаржуваного Положення № 816-19/VІІ є повністю ідентичним тексту попереднього Положення № 725-17/VІІ, за виключенням розміру ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1 та 5.3. Так, з 01.07.2017 вказана ставка визначена в розмірі 3,5%, а згідно оскаржуваного Положення № 816-19/VІІ, з 01.10.2017, ставка орендної плати за вказані земельні ділянки встановлена в розмірі 4%.
102. Попереднє рішення Кам`янської міської ради було прийняте 23.06.2017 № 725-17/VІІ з метою виконання рішення адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 14.03.2017 № 4/01-14/04-17.
103. Предметом розгляду справи № 19/04-03-3/17 Дніпропетровського обласного територіального відділення АМКУ було рішення Кам`янської міської ради від 14.03.2017 № 349-10/VІІ «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VІ зі змінами».
104. Цим рішенням міська рада вирішила: « 2. Річна сума орендної плати у відсотках до нормативно грошової оцінки за земельні ділянки, які надані в користування, з 01.10.2016 та в подальшому до внесення змін цього рішення, становить: а) 3 відсотка - для землекористувачів, у яких сумарна площа орендованих земельних ділянок не перевищує 10 га (десять гектарів); б) 3,5 відсотків - для землекористувачів, у яких сумарна площа орендованих земельних ділянок дорівнює або перевищує 10 га (десять гектарів); в) 12 відсотків - для землекористувачів, які використовують земельні ділянки для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво в торгівлі) пальним та паливом».
105. Рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення АМКУ від 14.03.2017 № 4/01-14/04-17 визнано дії Кам`янської міської ради щодо прийняття рішення від 30.09.2016, яким передбачено одночасне застосування різної ставки орендної плати за користування земельними ділянками однакового цільового (функціонального) призначення в залежності від площі, що орендується (розміру земельної ділянки) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом третім статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначеним частиною першою статті 15 цього Закону, у вигляді антиконкурентних пій органів місцевого самоврядування шляхом прийняття рішень, які можуть призвести до обмеження конкуренції.
106. Цим рішенням АМКУ зобов`язано Кам`янську міську раду припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення абзаців а) і б) пункту 2 рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016 № 349-10/VІІ «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 року № 842-38/VІ» у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом визначення єдиного підходу щодо ставок орендної плати за оренду земельних ділянок не залежно від площі.
107. Відповідним рішенням територіальне відділення АМКУ зазначило, що діючим законодавством в сфері земельних відносин не передбачено встановлення різних умов розрахунку орендної плати в залежності від площі, що орендується (розміру земельної ділянки).
108. Отже вирішальною позицією АМКУ є встановлення різних умов розрахунку орендної плати в залежності від площі, що орендується (розміру земельної ділянки).
109. Враховуючи таке рішення територіального відділення АМКУ, Кам`янською міською радою було приведено у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом визначення єдиного підходу щодо ставок орендної плати за оренду земельних ділянок не залежно від площі, що вбачається у прийнятих в подальшому в оскаржуваних рішеннях.
110. Отже, в оскаржуваних рішеннях не було затверджено різних ставок орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями, а саме в залежності від площі земельної ділянки, що унеможливлює визнання таких дій Кам`янської міської ради антиконкурентними та не виникає обов`язку, щодо погодження проектів таких рішень з АМКУ.
111. Отже, не змінюючи в оскаржуваних рішеннях ставок для розрахунку орендної плати на рівні 3%, 4%, 12% в незалежності від площі земельної ділянки, не вбачається створення конкретних суб`єктів господарювання відмежованих від інших за додатковими критеріями, які ставлять у нерівне становище суб`єктів господарювання та наявності переваг перед іншими, або встановлення і зміни правил поведінки на ринку, з прийняттям оскаржуваних рішень відповідача, а отже і питання погодження таких рішень з АМКУ не впливає на кваліфікацію дій міської ради.
112. За таких умов, рішення Кам`янської міської ради не свідчать про створення суб`єктам господарювання дискримінаційних умов діяльності порівняно з конкурентами чи порушення правил конкуренції іншим способом.
113. Твердження позивача про те, що в оскаржуваних рішеннях міститься норма, застосування якої направлено на конкретних суб`єктів господарювання, а значить повинно бути погоджено з Антимонопольним комітетом України, не відповідає дійсності, оскаржувані рішення не є такими, що мають погоджуватися Антимонопольним комітетом України
114. Нормами чинного законодавства обов`язковість такої процедури в даному випадку не передбачена, а позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності погодження таких актів із вказаним органом, метою діяльності якого, головним чином, є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
115. Кам`янською міською радою спірні рішення прийняті з додержанням принципів податкового законодавства як рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, нейтральність оподаткування.
116. При прийнятті рішень не встановлювалися дискримінаційні та нерівні умови для суб`єктів господарювання залежно від площі земельної ділянки, яку передано в оренду, оскільки законодавством не передбачено такого критерію для диференціації ставки плати за землю як розмір окремої земельної ділянки, що надана у користування чи оренду.
117. Відтак, рішення прийняті в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені нормами Конституції та законами України.
118. Відповідач зазначив, що правомірність прийняття оскаржуваних рішень була предметом судового контролю у справах № 804/985/18, № 160/1172/19, № 160/279/21,
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
120. У провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває цивільна справа № 208/3582/19 за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.
121. Рішенням Кам`янської міської ради від 01.12.2015 № 03-01/VII (зі змінами) затверджено Регламент Кам`янської міської ради VII скликання (далі Регламент, т.3 а.с.2-34).
122. Протоколом № 27 постійної комісії з питань містобудування, архітектури, будівництва, земельних ресурсів та комунальної власності від 14.08.2017 вирішено доручити департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради підготувати та оприлюднити на офіційному сайті Кам`янської міської ради проект рішення міської ради «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», яким встановити з 10.10.2017 ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3 у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.1 а.с.126-127, т.2 а.с.189).
123. Додатком до проекту рішення є «Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», згідно із пунктом 5.2 якого визначено ставку орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3, у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.2 а.с.188).
124. Проект рішення «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» розміщено на офіційному веб-сайті Кам`янської міської ради 17.08.2012 (т.2 а.с.176-180).
125. Протоколом постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій № 57 від 18.09.2017 ухвалено підтримати проект рішення та пропозицію внести зміни до пункту 5 додатку до проекту рішення, а саме пункт 5.2 викладати у наступній редакції «ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3 у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки» (т.2 а.с.191-194).
126. Згідно із витягом від 29.09.2017 з порядку ведення пленарного засідання 19-ї сесії Кам`янської міської ради VII скликання по 21 питанню «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» внесено пропозицію про внесення змін до пункту 5, постійна комісія з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій пропонує внести зміни до пункту 5 додатку до проекту рішення, а саме пункт 5.2 викладати у наступній редакції «ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3 у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки». Пропозицію підтримано, проект рішення в цілому з урахуванням внесеної пропозиції ухвалено (т.2 а.с.190).
127. Рішенням Кам`янської міської ради від 29.09.2017 № 816-19/VII «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», з метою раціонального та ефективного використання земель міста, забезпечення соціально-економічного розвитку міста, наповнення місцевого бюджету від плати за землю, відповідно до Податкового кодексу України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 № 1791-VIII, на виконання протоколу № 27 постійної комісії з питань містобудування, архітектури, будівництва, земельних ресурсів та комунальної власності від 14.08.2017, керуючись пунктами 24, 34 частини першої статті 26, частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, вирішено (т.1 а.с.7-8, т.2 а.с.161-162):
1) затвердити Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста;
2) рішення набирає чинності з 01.10.2017;
3) вважати таким, що втратить чинність пункт 1 рішення міської ради від 23.06.2017 № 725-17/VIІ «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» з 01.10.2017.
128. Додатком до рішення міської ради від 29.09.2017 № 816-19/VII є «Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста», згідно із пунктом 5 якого розмір орендної плати за земельні ділянки, встановлюється у відсотку від нормативної грошової оцінки:
- пункт 5.1: ставки орендної плати за земельні ділянки, які використовуються для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): 3% від нормативної грошової оцінки;
- пункт 5.2: ставки орендної плати за земельні ділянки, які не зазначені в пунктах 5.1, 5.3: 4% від нормативної грошової оцінки;
- пункт 5.3: ставки орендної плати за земельні ділянки, які використовуються для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво в торгівлі) пальним та паливом та за земельні ділянки, які використовуються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності: 12 % від нормативної грошової оцінки.
129. Рішення підготовлено та завізовано: Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради; начальником юридичного відділу департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради; погоджено та завізовано: секретарем міської ради; першим заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради; заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради; начальником юридичного відділу міської ради; начальником відділу секретаріату міської ради; головою постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури, будівництва, земельних ресурсів та комунальної власності.
130. Рішення від 29.09.2017 № 816-19/VII розміщено на офіційному веб-сайті 29.09.2017 та у печатному виданні 11.10.2017 (т.2 а.с.184-186).
131. Проект рішення «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» розміщено на офіційному веб-сайті Кам`янської міської ради 24.05.2018 (т.2 а.с.172-175).
132. Рішенням Кам`янської міської ради від 22.06.2018 № 1105-25/VII «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», керуючись Податковим кодексом України, частиною четвертою статті 54, частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України від 07.12.2017 № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», з метою додержання форми типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 № 483 «Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», відповідно до листа департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 23.05.2018 вх. № 01-05/1406, міська рада, зокрема, вирішено (т.1 а.с.9-17, т.2 а.с.163-171):
1) установити на території міста:
- ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю (додаток 1);
- пільги для фізичних і юридичних осіб, надані відповідно до статей 281, 282, 284 Податкового кодексу України, зі сплати земельного податку згідно з переліком (додаток 2);
1) визначити об`єкт оподаткування, платників податку, податковий період, особливості оподаткування, інші обов`язкові елементи плати за землю згідно зі ст. ст. 46 - 49, 269 - 271, 273, 281 - 289 ПК України;
2) установити, що рішення міської ради від 27.07.2017 № 790-18/VII «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати земельного податку» та рішення міської ради від 29.09.2017 № 816-19/VII «Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» зі змінами або доповненнями, інші нормативно-правові акти міської ради стосовно плати за землю та пільг із земельного податку, які прийнято до набрання чинності цим рішенням, діють у частинах, що не суперечать нормам цього рішення;
3) установити, що це рішення набирає чинності з першого числа місяця, який настає за датою його офіційного оприлюднення.
133. Рішення від 22.06.2018 № 1105-25/VII розміщено на офіційному веб-сайті 22.06.2018 та у печатному виданні 27.06.2018 (т.2 а.с.181-183).
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
134. Відповідно до статей 10, 12 ПК України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
135. Пунктом 7.1 статті 7 ПК України визначено, що під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку.
136. Згідно із пунктом 8.3 статті 8 ПК України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
137. Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
138. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України).
139. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).
140. Згідно із пунктом 288.5 статті 288 ПК України, в редакції з 01.01.2017, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- 288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території;
- 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
- 288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
141. Правила індексації нормативної грошової оцінки земель визначені статтею 289 ПК України.
142. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 ПК України).
143. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.2 статті 289 ПК України).
144. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.3 статті 289 ПК України).
145. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
146. Державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень (стаття 20 Закону № 280/97-ВР).
147. Обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану (стаття 21 Закону № 280/97-ВР).
148. Відповідно до пункту 24 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до ПК України.
149. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (частина перша статті 59 Закону № 280/97-ВР).
150. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (частина друга статті 59 Закону № 280/97-ВР).
151. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частина третя статті 59 Закону № 280/97-ВР).
152. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону № 280/97-ВР).
153. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки (частина одинадцята статті 59 Закону № 280/97-ВР).
154. Органи місцевого самоврядування відповідно до ПК України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому БК України з урахуванням особливостей, визначених ПК України (частина перша статті 69 Закону № 280/97-ВР).
155. Відповідно до статі 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26.11.1993 № 3659-XII (далі Закон № 3659-XII) антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
156. Згідно із статтею 3 Закону № 3659-XII основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:
1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;
2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;
3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;
4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;
5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель;
6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.
157. Органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти нормативно-правових актів та інших рішень, які можуть вплинути на конкуренцію, зокрема щодо створення суб`єктів господарювання, встановлення і зміни правил їх поведінки на ринку, або такі, що можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, а також одержувати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію у випадках, передбачених законом (частина четверта статті 20 Закону № 3659-XII).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо процедури прийняття рішень
158. Надаючи оцінку доводам позивача щодо порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваних рішень, а саме норм Регламенту Кам`янської міської ради, суд виходить із наступного.
159. Відповідно до статті 3 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.10.1995, ратифікованої Законом України № 452/97-ВР від 15.07.1997 (далі Хартія) місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання та управління суттєвою часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах місцевого населення.
160. Згідно із статтею 4 Хартії головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню органів місцевого самоврядування повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону. Органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. Вони не можуть скасовуватися чи обмежуватися іншим, центральним або регіональним органом, якщо це не передбачене законом.
161. Будь-який адміністративний нагляд за органами місцевого самоврядування може здійснюватися тільки згідно з процедурами та у випадках, передбачених конституцією або законом (частина перша статті 8 Хартії).
162. Будь-який адміністративний нагляд за діяльністю органів місцевого самоврядування, як правило, має на меті тільки забезпечення дотримання закону та конституційних принципів (частина друга статті 8 Хартії).
163. Адміністративний нагляд за органами місцевого самоврядування здійснюється таким чином, щоб забезпечити домірність заходів контролюючого органу важливості інтересів, які він має намір охороняти (частина третя статті 8 Хартії).
164. Статтею 20 Закону № 280/97-ВР також визначено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.
165. У пункті 4.1 рішення Конституційного Суду № 7-рп/2009 від 16.04.2009 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 59 Закону № 280/97-ВР, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
166. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.
167. В аспекті конституційного подання Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
168. Таким чином, предметом перевірки у цій справі є правомірність прийняття оскаржуваних рішень на відповідність Конституції України та законам України.
169. Порушення відповідачем норм Конституції України та/або норм законів України, у тому числі Закону № 280/97-ВР, при прийнятті оскаржуваних рішень, судом не встановлено.
170. Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та проекти рішень, що підлягають обговоренню.
171. Частиною третьою статті 15 вказаного Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
172. Таким чином, метою оприлюднення проектів рішень є забезпечення прозорості діяльності відповідного органу та можливості обговорення таких проектів до їх прийняття, у тому числі громадськістю та заінтересованими особами.
173. Вказане право позивачеві забезпечено. Окремо суд зазначає, що до виникнення питання внесення у судовому порядку змін до договору оренди, необхідності внесення плати за землю, позивач зацікавленість в порушених питаннях не виявляв.
174. Пункт 15 статті 46 Закону № 280/97-ВР, зокрема визначає, що питання призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом.
175. Отже, регламент визначає тільки процедурні питання.
176. При цьому, Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, Закон України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» від 23.09.1997 № 539/97-ВР, Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII, не містять умов та норм щодо застосування регламенту органу місцевого самоврядування.
177. Доводи позивача зводяться до додержання внутрішніх процедур, проте судом не встановлено порушення прав позивача у цьому контексті, змінами у проекті рішення передбачено зменшення розміру платежу з 6% до 4%, що відповідає майновому інтересу позивача та не свідчить про порушення його прав.
178. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що ініціатива зменшення ставки орендної плати за землю з 6% до 4% належить постійній комісії з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій, вказана пропозиція розглянута 29.09.2017 на пленарному засіданні, проект рішення в цілому з урахуванням внесеної пропозиції ухвалено депутатами міської ради.
179. Враховуючи надання 18.19.2017 пропозицій постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку міста, бюджету, фінансів та інвестицій щодо зменшення ставки податку з 6% до 4%, не є порушеними умови пункту 6 статті 17 Регламенту, оскільки зміни до оприлюдненого проекту процедурно могли бути внесені не пізніше ніж за 15 календарних днів до згідно із пунктом 7 статті 17, пунктом 2 статті 15 Регламенту.
180. Законодавство не виключає можливість обговорення на пленарних засіданнях депутатами місцевих рад проектів рішень, внесення до них змін та правок, що є складовими процедури прийняття рішень та реалізації права органу місцевого самоврядування на прийняття рішень.
181. У постанові від 23.12.2021 у справі № 160/279/21 (ЄДРСР 102358750) суд апеляційної інстанції зазначив, що проект рішення від 29.09.2017 № 816-19/VII «Про затвердження положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» був опублікований 17.08.2017 (рішення опубліковано 02.10.2017), а проект рішення № 1105-25/VII від 22.06.2018 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» був опублікований 24.05.2018 (рішення опубліковано 25.06.2018). Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що перед прийняттям оскаржуваних рішень, відповідачем було дотримано процедуру, визначену частиною одинадцятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо опублікування їх проектів та самих рішень, що свідчить про безпідставність доводів позивача.
щодо антимонопольного погодження проектів рішень
182. Надаючи оцінку доводам позивача про необхідність погодження оскаржуваних рішень із органами антимонопольного комітету, вплив оскаржуваних рішень на розмір витрат суб`єктів господарювання, необхідних для сплати цих платежів, що в свою чергу, впливає на показники фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання, а отже й на їх конкурентоздатність, суд виходить із того, що плата за землю є обов`язковим платежем відповідно до норм податкового законодавства.
183. При цьому, податкове законодавство встановлює мінімальні та максимальні межі такого платежу, право органів місцевого самоврядування на встановлення ставок орендної плати за землю.
184. Доводи позивача, із посланням на пункт 2 Порядку, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 01.04.1994 № 4-р, відповідно до якого погодженню підлягають рішення які можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, суд вважає необґрунтованими в межах розгляду цієї справи.
185. Позивач не обґрунтовує на якому відповідному ринку оскаржувані рішення можуть привести до вказаних наслідків, не визначає чи він є учасником такого ринку, та якого втручання у добросовісну конкуренцію він зазнав чи міг зазнати.
186. Враховуючи, що йдеться про рішення, якими встановлено розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, а позивач має укладений договір оренди такої земельної ділянки, порушення або можливість порушення правил добросовісної конкуренції на такому ринці для позивача не підтверджено.
187. Крім того, наказом Антимонопольного комітету України від 14.11.2017 № 117 затверджено «Методичні рекомендацій щодо оцінки впливу нормативно-правових актів та проектів актів на конкуренцію», відповідно до пункту 2.1.2 яких державне регулювання може негативно впливати на умови конкуренції прямо або опосередковано, зокрема, внаслідок:
- створення перешкод для заснування чи розширення бізнесу, перешкод для входження в ринок нових конкурентів, або внаслідок підтримки життєдіяльності неефективних підприємств;
- обмеження свободи підприємців формувати власну ринкову стратегію, визначати ціни, обсяги та способи виробництва, канали реалізації продукції, обсяги реклами тощо;
- встановлення економічних умов, які знижують зацікавленість підприємців у активному змаганні за частку ринку, за споживачів на завдяки власним інноваціям, досягненням і, таким чином, може сприяти антиконкурентному узгодженню поведінки суб`єктів господарювання;
- збільшення витрат споживачів, які бажають змінити постачальників товарів чи послуг, або обмеження необхідної споживачам інформації щодо товарів, послуг або діяльності інших постачальників.
188. Отже, твердження позивача щодо необхідності погодження проектів рішень з Антимонопольним комітетом України є необґрунтованим, оскільки відповідно до вказаного наказу № 117 від 14.11.2017, рішення які оскаржує позивач не є такими, що мають погоджуватися Антимонопольним комітетом України.
189. Матеріалами справи не підтверджується, що встановлення єдиної 4% ставки орендної плати за земельні ділянки, які не включені у пункт 5.1 (3% за земельні ділянки, які використовуються для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) та не включені у пункт 5.2 (12% за земельні ділянки, які використовуються для розміщення об`єктів торгівлі (посередництво в торгівлі) пальним та паливом та за земельні ділянки, які використовуються для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності), могло б привести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, тобто до недобросовісної конкуренції.
190. Нормами чинного законодавства обов`язковість заявленої позивачем процедури у розглянутому випадку не передбачена, позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності погодження оскаржуваних актів із антимонопольним органом, метою діяльності якого, головним чином, є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Подібний висновок, наприклад, наведено у пункті 96 постанови Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 160/1936/21.
191. Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що наведені доводи позивача не підтверджують прийняття оскаржуваних рішень не у в межах повноважень, не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами Конституції та законами України, не підтверджують порушення суб`єктивного права позивача як суб`єкта господарювання, що виключає визнання судом цих рішень протиправними та їх скасування у межах розглянутих доводів.
щодо індексації розміру плати за землю
192. Надаючи оцінку доводам позивача, наведеним із посиланням на правові висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, про те, що приписами чинного законодавства України передбачено умову щодо індексування саме орендної плати, а умовами договору не передбачено автоматичної щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, у зв`язку із чим відповідач позбавлений права приймати оскаржуване рішення, зміст якого свідчить про обчислення орендної плати саме з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі, оскільки, одночасне подвійне індексування орендної плати та нормативної грошової оцінки не може бути застосоване, суд зазначає наступне.
193. В оскаржуваних рішеннях ставка (розмір) орендної плати встановлена у відсотках (%) від нормативної грошової оцінки.
194. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 ПК України).
195. Згідно із пунктом 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
196. При цьому, у відповідності до пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
197. Таким чином, ПК України визначає, що як ставка податку за земельні ділянки, так і орендна плата за земельні ділянки встановлюється у відсотковому розмірі від їх нормативної грошової оцінки.
198. Отже, встановлення в оскаржуваних рішеннях ставки (розміру) орендної плати земельних ділянок у відсотках (%) від нормативної грошової оцінки відповідає вищевказаним нормам.
199. Фактично доводи позивача ґрунтуються на правильності порядку обчислення розміру орендної плати за договором оренди, однак, таке обчислення не є предметом розгляду у цій справі, та, як зазначено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, залежить від умов договору оренди та укладених до нього додаткових угод щодо перерахунку орендної плати.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
200. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, відповідно до частини десятої статті 59 Закону № 280/97-ВР.
201. Під час розгляду справи, із урахуванням обґрунтування позову, судом не встановлено невідповідність оскаржуваних рішень Конституції або законам України, у зв`язку із чим підстави для визнання таких рішень незаконними судом не встановлені.
202. Відсутність порушень законодавства, у тому числі регуляторного, при прийнятті відповідачем оскаржуваних у цій справі рішень підтверджено у справах № 160/1172/19, № 160/279/21, та відповідає правовим позиціям Верховного Суду, висловленим у постановах від 10.12.2021 у справі № 0940/2301/18, від 20.12.2021 у справі № 208/6097/17(2а/208/319/17).
203. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову із покладенням на позивача витрат на сплату судового збору.
204. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
2. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.
3. Повне рішення складено 22.07.2022.

Суддя І.О. Верба