Справа № 640/6838/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6838/22 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Єгорової Н.М., при секретарі - Шуст Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій вона просила визнати протиправною та скасувати постанову від 18.02.2022 року №68715659 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вимога Державної податкової служби України не входить у перелік документів, визначених статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження», що підлягають примусовому виконанню, відповідач не направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення оскаржувану постанову, а також те, що позивачка у 2019 році знята з реєстрації, як фізична особа-підприємець.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення, та ухвалити постанову про задоволення позову.

Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що не отримував вимоги № Ф-13341-17-У від 22.11.2021 року Державної податкової служби України (Головного управління ДПС у м. Києві) на підставі якої прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2022 року №68715659.

Також зазначає, що у 2019 році позивач знята з реєстрації як фізична особа-підприємець, що підтверджено описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням» від 06 червня 2019 року. (а.с.12).

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у відкритому судового засіданні.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 належить до категорії термінових справ, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2022 року заступником начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рудковською Оленою Василівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної податкової служби України (Головне управління ДПС у м. Києві) недоїмки зі сплати ЄСВ у розмірі 21 030, 90 грн. на виконання податкової вимоги № Ф-13341-17-У виданої 16.05.2019 року (набрала законної сили 22.11.2021 року) Державної податковою службою України (Головне управління ДПС у м. Києві).

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою та вважаючи її протиправною, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про плату недоїмки є виконавчим документом, а в силу статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строку прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№8715659 не є підставою для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як наслідок, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).

Як свідчать матеріали справи, 16 травня 2021 року Державною податковою службою України (Головним управлінням ДПС у м. Києві) прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-13341-17-У про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної податкової служби України (Головного управління ДПС у м. Києві) недоїмки зі сплати ЄСВ у розмірі 21030, 90 грн.

У пункті 4 вимоги зазначено, що у разі несплати суми боргу, зазначеної у пункті 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, у пункті 5 вказаної вимоги вказано, що 22.11.2021 є датою набрання вимогою чинності (дата набрання чинності вимогою - заповнюється при пред`явленні вимоги до органу державної виконавчої служби або при направленні узгодженої вимоги платнику).

Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 68715659 з виконання вимоги від 16.05.2019 року № Ф-13341-17-У про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної податкової служби України (Головне управління ДПС у м. Києві) недоїмки зі сплати ЄСВ у розмірі 21 030,90 грн. заступником начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рудковською Оленою Василівною винесено 18.02.2022 (а.с.10), з порушенням строку на відкриття виконавчого провадження.

Однак, оцінивши всі надані апелянтами документи, колегія суддів вважає, що порушення відповідачем строку, наданого законодавством, для відкриття виконавчого провадження, не позбавляє права стягувача на виконання виконавчого документа, поданого ним у строк, визначений законодавством.

З огляду на наведене оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем правомірно, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про її скасування задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що таке порушення строку прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження не порушує саму процедуру, що передбачена Законом.

Посилання апелянта на те, що вимога Державної податкової служби України про сплату недоїмки від 16.05.2019 року №Ф-13341-17-У не входить у перелік документів, визначених у статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», що підлягають примусовому виконанню.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 25 Закону № 2464-VI вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, який, у разі його невиконання, неузгодження або неоскарження у судовому порядку орган доходів і зборів зобов`язаний законом надіслати до підрозділу державної виконавчої служби.

Звертаючись до фактів цієї справи, як стверджує позивач, і такі твердження не спростовані відповідачем, постанова про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не отримувалася, а в матеріалах справи відсутні докази направлення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що факт порушення державним виконавцем порядку надсилання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів сам по собі не є достатньою підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, але може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця, що не є предметом розгляду в рамках цієї справи.

Окрім цього, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вірно виходив із того, що позивач в заяві неодноразово зазначала про необізнаність щодо винесення Державної податковою службою України ( Головне управління ДПС у м. Києві) вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, однак це не свідчить про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова від 18 лютого 2022 року у ВП №68715659 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 21 липня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Судді О.М.Оксененко

Н.М.Єгорова