Справа № 560/5542/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5542/22
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати дії протиправними та такими, які мають ознаки бездіяльності не надання відповіді на депутатське звернення від 21.04.2022 року, яке було адресоване до голови Державної податкової служби України;

- зобов`язати надати відповідь на депутатське звернення від 21.04.2022 року, яке було адресоване до голови Державної податкової служби України;

- стягнути з відповідача на користь позивача 2481 грн., за відрив від звичайних занять;

- стягнути з відповідача на користь позивача 100 000 грн., у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він як депутат Красилівської міської ради направив депутатське звернення від 21.04.2022 року, яке було адресовано до голови Державної податкової служби України.

Депутатське звернення направлено на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1

В депутатському зверненні позивач просив:

- виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року по справі № 560/16398/21;

- розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року;

- відповідь надати на електронну адресу та на домашню адресу.

На час звернення до суду позивач не отримав відповідь на своє депутатське звернення.

Строк надання відповіді на депутатське звернення закінчився 02.05.2022 року.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки вона суперечить змісту Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", тому просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою від 20 травня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження у даній справі, та копію позову відповідач отримав вчасно, що підтверджується довідками, складеними секретарем судового засідання від 23.05.2022 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховує наступне.

Судом встановлено, що позивач, як депутат Красилівської міської ради направив депутатське звернення від 21.04.2022 року до голови Державної податкової служби України.

Депутатське звернення направлено на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1

В депутатському зверненні позивач просив:

- виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року по справі № 560/16398/21;

- розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року;

- відповідь надати на електронну адресу та на домашню адресу.

На час звернення до суду позивач не отримав відповідь на своє депутатське звернення.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач, з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній податковій службі України та її територіальних органах, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2020 року № 297, письмове звернення може бути надісланим з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Інформація про електронні поштові адреси, на які громадяни можуть направляти свої звернення, розміщується на вебпорталі ДПС та на відповідних субсайтах органів ДПС у мережі Інтернет.

Як вбачається зі змісту пункту 18 розділу 2 Порядку підрозділ із роботи зі зверненнями громадян після розгляду і накладення керівництвом органу ДПС резолюції на звернення громадян передає їх для опрацювання у СЕД з одночасною передачею оригіналів паперових документів, у тому числі і тих, які надійшли засобами електронної пошти, головному виконавцю.

Згідно з Інструкцією з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997, електронне звернення приймається на визначену електронну адресу або шляхом заповнення електронної форми, яка розміщується на офіційному веб-сайті організації.

Судом встановлено, що інформація про офіційну електронну адресу ДПС України для отримання звернень громадян оприлюднена на офіційному вебпорталі Державної податкової служби України - https://tax.gov.ua. Відомості щодо вимог до оформлення та підписання звернень опубліковані у розділі «Для громадськості - Звернення громадян - Реєстрація звернень».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Красилівської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2022 ОСОБА_1 було направлене депутатське звернення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд звертає увагу на те, що депутатське звернення від 21.04.2022 було направлене позивачем на електронну адресу , яка належить відповідачу. Зазначене доводиться копією звернення, де вказана саме така адреса, позаяк докази протилежного суду не надані.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду будь-які належні докази того, що звернення ОСОБА_1 , не надходило на адресу .

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність бездіяльності в частині нерозгляду звернення позивача від 21.04.2022.

Законом України від 11.07.2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" (далі Закон № 93-IV) визначено правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлено гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону N 93-IV депутат місцевої ради, як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону N 93-IV передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону N 93-IV при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

За змістом частини 1 статті 13 Закону N 93-IV депутатське звернення - це викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону N 93-IV посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 15 Закону N 93-IV депутат має право вимагати усунення порушення законності, тобто у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

Депутат має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів, а місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

Отже, виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, під депутатською діяльністю слід розуміти діяльність депутата, пов`язаної з реалізацією наданих йому Конституцією та Законами України прав та виконанням обов`язків, спрямованих на представництво інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу, який зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відтак, депутатське звернення, має стосуватись вищезазначених питань, пов`язаних з депутатською діяльністю та розглядається у строк та в порядку, встановленому Законом N 93-IV.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.10.2019 у справі N 664/2629/16-а.

Крім цього, чинним законодавством не визначено вичерпного переліку відповідної інформації, необхідної для здійснення депутатом своїх повноважень, а також не встановлено будь-яких обмежень щодо інформації, яка не може надаватись депутату місцевої ради на його депутатське звернення.

Позивач направив на адресу відповідача депутатське звернення від 21.04.2022 із посиланням на вимоги статей 13, 14 Закону N 93-IV.

Таким чином, встановлені обставини при вирішенні спору свідчать про те, що відповідач - ДПС України не розглянула депутатське звернення позивача від 21.04.2022 року, тобто вчинила протиправну бездіяльність.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі №820/1961/18.

Суд зазначає, що предметом розгляду в даній справі є бездіяльність відповідача у нерозгляді депутатського звернення від 21.04.2022 року, так як питання щодо правомірності його направлення позивачем відповідачу, як депутатом місцевої ради, та його змісту не є, і не може бути предметом судового розгляду в даній справі, оскільки як встановлено судом, відповідач ніяким чином не розглянув депутатське звернення позивача від 21.04.2022 року, та жодної відповіді не надав.

Враховуючи наведені норми, суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у нерозгляді депутатського звернення позивача від 21.04.2022 року.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 100000,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, приписами ч.ч 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України де передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дану частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.

З урахуванням обставин справи, наявних у справі письмових доказів факт заподіяння моральної шкоди позивачем не доведено, позаяк позивачем не зазначено, в чому саме полягають моральні страждання, їх характер та тривалість, з яких міркувань останній виходив визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи наведені вище обставини суд вважає, що у задоволені вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Згідно п.2 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Відповідно до ст.135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач просить суд стягнути на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 2481,00 грн.

Однак, враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмовому провадженні), а також те, що позивач не поніс витрат, які пов`язані із прибуттям до суду, компенсація, яких передбачена ст.135 КАС України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання щодо компенсації таких витрат в розмірі 2481,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому, виходячи з положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо нерозгляду депутатського звернення ОСОБА_1 від 21.04.2022 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 21.04.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна податкова служба України (Львівська площа, 8,Київ 1,04053 , код ЄДРПОУ - 43005393)

Головуючий суддя В.К. Блонський