Справа № 640/13975/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2022 року

м. Київ

справа №640/13975/20

адміністративне провадження №К/9901/9521/21, №К/9901/8422/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про звернення до Голови Верховного Суду з пропозицією скликати Пленум Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності частини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 02 червня 2016 року №1402-VIII,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Вищого антикорупційного суду (далі - відповідач, ВАКС), в якому просив:

зобов`язати Вищий Антикорупційний суд нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII суддівську винагороду: за період з 23 квітня 2019 року по 05 вересня 2019 року з врахуванням регіонального коефіцієнту 1,25 та доплати за вислугу років в розмірі 20%;

за періоди з 19 серпня 2019 року по 23 серпня 2019 року та з 11 листопада 2019 року по 29 листопада 2019 року - без застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, та з урахуванням пункту 1 позовних вимог;

за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року без застосування неконституційного обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» № 553-ІХ.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Вищий антикорупційний суд нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1 за періоди перебування у додатковій оплачуваній відпустці у зв`язку з навчанням з 19 серпня 2019 року по 23 серпня 2019 року та з 11 листопада 2019 року по 29 листопада 2019 року відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Вищий антикорупційний суд нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року.

Разом із касаційною скаргою позивач подав клопотання, в якому просить передати цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Колегія суддів дослідивши доводи заявленого клопотання про передачу справи №640/13975/20 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, вважає що у задоволені цього клопотання необхідно відмовити.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятою статті 346 КАС, передбачає наявність у справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Виключність правової проблеми має оцінюватися за кількісним та якісним критеріями. Кількісний ілюструє той факт, що вказана проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС України.

Відповідно до частин першої та четвертої цієї статті питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

Положеннями статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 КАС України є Верховний Суд, у складі якого за змістом статей 36, 37 Закон № 1402-VIII діє, зокрема, Касаційний адміністративний суд. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже до повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів. Реалізація таких повноважень пов`язана з наявністю правових проблем.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що наведене у клопотанні обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, не створює підстави для передачі на розгляд Великій Палаті Верховного Суду справи №640/13975/20.

З урахуванням вищезазначеного, клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №640/13975/20 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Щодо звернення до Голови Верховного Суду з пропозицією скликати Пленум Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності частини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 02 червня 2016 року №1402-VIII, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Таким чином, КАС України передбачений порядок звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Частина десята статті 135

Керуючись статтями 344, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №640/13975/20 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення до Голови Верховного Суду з пропозицією скликати Пленум Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності частини 10 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

судді О.В. Калашнікова

В.М. Соколов