Справа № 160/5668/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року Справа № 160/5668/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 18.01.2022 р. про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 частини другої ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць;
- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 частини другої ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.022 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.161 КАС України.
На виконання ухвали суду, 16.05.2022 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано до суду належним чином завірені додатки до позовної заяви для суду та відповідача.
Ухвалою суду від 17.05.2022 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду - 17.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають його право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що він працював у підрозділах передбачених Списками повний робочий день. А тому надання довідки про пільговий характер роботи є однією з основних умов. В Довідці з Єдиного державного реєстру зазначено, що державна реєстрація ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод», ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» - припинена.
У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Комісією підтверджено періоди роботи з 10.08.1993 р. по 30.09.1994 р., з 24.01.1996 р. по 07.10.1999 р., з 10.12.1999 р. по 30.04.2000 р., які можуть бути зараховані до пільгового стажу. Інші періоди неможливо зарахувати до пільгового стажу позивача через відсутність даних про проведення атестації робочих місць. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 роки 1 місяців 26 дні, за Списком № 2 - 9 років 3 місяці 9 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зважаючи на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
23.06.2022 року позивач до суду надіслав відповідь на відзив на позов, в якій вказав, рішення відповідач мотивує тим, що відповідно до наказу про атестацію від 19.12.2005 р. №203 ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» посада «змінні майстри з ремонту та обслуговуванню електрообладнання» не атестувалась. Разом з тим, таке твердження не відповідає фактичним обставинам. На його запит, архівним відділом Нікопольської міської ради крім інших документів надано Додаток №1 до наказу ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» від 19.12.2005 р. №203, яким затверджено Перелік робочих місць, виробництв і посад працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1, 2 за результатами атестації робочих місць, яка проведена у 2005 р. і який відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці 23.12.2005 р. погоджено з Дніпропетровською обласною державною експертизою умов праці. Відповідно до цього переліку посада змінного майстра по ремонту і обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту, обслуговуванню високовольтного обладнання і забезпечення трубопрокатного цеху №1 енергоресурсами атестована. Таким чином, з урахуванням стажу на посаді змінного майстра по ремонту і обслуговуванню електрообладнання у трубному виробництві він має достатній стаж для призначення пенсії на пільгових умовах. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити, з викладеним у ньому підстав.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 працював на ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ»:
- з 26.03.1985 р. по 09.04.1985 р. - на посаді електромонтером по обслуговуванню електрообладнання в трубоволочильному цеху №1;
- з 31.08.1992 р. по 09.08.1993 р. - помічником майстра у відділі механіка трубопрокатного цеху №2;
- з 10.08.1993 р. по 10.10.1994 р. - майстром по ремонту обладнання нарізного відділу механіка;
- з 24.01.1996 р. по 31.10.1996 р. - змінним майстром дільниці обробки тонкостінних і легованих труб, трубопрокатного цеху №2;
- з 01.11.1996 р. по 11.05.2000 р. - електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання стану 140 і підстанцій 16, 16 -а, 16 -д, 16 -з трубопрокатного цеху;
- з 29.08.2002 р. по 28.02.2003 р. - електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання, трубопрокатного цеху;
- з 01.03.2003 р. по 30.06.2005 р. - старшим майстром зміни дільниці забезпечення енергоресурсами трубопрокатного цеху;
- з 01.07.2005 р. по 19.04.2010 р. - змінним майстром по ремонту і обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту і обслуговуванню високовольтного обладнання і забезпеченню енергоресурсами трубопрокатного цеху;
- з 20.04.2010 р. по 30.04.2015 р. - змінним майстром по ремонту і обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту і обслуговуванню високовольтного обладнання і забезпеченню енергоресурсами трубопрокатного цеху;
- з 01.05.2015 р. по 11.09.2017 р. електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання дільниці по ремонту і обслуговуванню високовольтного обладнання і забезпеченню енергоресурсами трубопрокатного цеху.
Позивач 11.12.2022 року звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058).
Згідно з ст.1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.
Таким чином, право звернення позивача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, при наявності стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, залежить від 3-х умов; 1) досягнення віку, встановленого п.2 ч.2 статті 114 Закону №1058 2) наявність стажу робити з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не менше половини такого стажу, тобто не менше 12 років 6 місяців; 3) наявність страхового стажу не менше 30 років.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року з №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п.20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Позивачем, для підтвердження наявного трудового стажу надано відповідачу копії додаткових документів, а саме: довідка ТОВ «НЗСТ «ЮТіСТ» від 09.04.2021 року №3/05 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої він працював повний робочий день у трубоволочильному цеху з 01.12.2012 року по 11.09.2017 року; довідка від 05.01.2022 року №01, якою ТОВ «НЗСТ «ЮТіСТ» повідомляє, що атестацію робочих місць у 2013 році проводилась вперше; наказ №95 від 30.10.2013 року про атестацію; архівна довідка від 22.04.2021 року №1341; архівна довідка від 22.04.2021 року №1342; архівна довідка від 22.04.2021 року №1343; архівна довідка від 22.04.2021 року №1344; архівна довідка від 22.04.2021 року №1345; архівна довідка від 22.04.2021 року №1346; архівна довідка від 22.04.2021 року №1347; архівна довідка від 22.04.2021 року №1348; архівна довідка від 22.04.2021 року №1349; архівна довідка від 22.04.2021 року №1350; архівна довідка від 22.04.2021 року №1351; архівна довідка від 22.04.2021 року №1352; архівна довідка від 22.04.2021 року №1353; архівна довідка від 22.04.2021 року №1354; копії наказів, надані архівним відділом Нікопольської міської ради «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці у структурних підрозділах ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» у 2005 році №28/ОК від 18.02.2005 року, «Про затвердження пільг та компенсацій працівникам ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» за роботу у шкідливих та тяжких умовах праці за результатами атестації робочих місць у 2005 році» №203 від 19.12.2005 року та Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад у ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ», робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 та №2 за результатами атестації робочих місць, проведеної у 2005 році.
Згідно з відомостями, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 28.02.1984 року він працював на посадах, які дають право для призначення пенсії по Списку №2 у спірні періоди, проте не зараховані відповідачем, оскільки позивачем не надано наказів про проведення атестації робочого місця за спірні періоди.
Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.
В силу п.10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.
Положенням ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.
Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка, тоді як уточнюючі довідки надаються заявником лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Стосовно відсутності атестації робочого місця позивача за період його роботи в ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ», суд зазначає таке.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Тобто, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №2 зазначених періодів роботи у ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ».
Щодо не зарахування до загального стажу періоду з 11.10.1994 р. по 08.11.1994 р. роботи, через відсутність зазначення відповідальної особи у записі про звільнення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Вказану позицію підтримує Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України, а тому вказаний період необхідно зарахувати до загального стажу позивача.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 частини другої ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2, суд зазначає таке.
Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача повторно розглянути позивача заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 11.01.2022 р., з урахування висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Такий спосіб захисту прав позивача матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії не встановлено інших підстав для відмови у призначенні пенсії, аніж досліджені та спростовані судом у ході розгляду справи.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 496,20 грн. (992,40 грн. : 2).
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.01.2022 р. про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 11.01.2022 року, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма