Справа № 420/23441/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Головуючий у суді І інстанції: Токмілова Л.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Семенюка Г.В.,
суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву представника ОСОБА_1 Фомічова І.О. про вирішення питання про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач, звернувся до суду з позовом до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ч. 3 ст. 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було частково задоволено апеляційну скаргу - ОСОБА_1 колегія суддів дійшла висновку про необхідність вирішення питання щодо судового збору.
При винесенні постанови від 28 червня 2022 року, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_1 Фомічова І.О. в частині стягнення судового збору підлягає задоволенню, а сума сплаченого судового збору в розмірі (908+1362)=2270 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з відповідача - Роздільнянської міської ради Одеської області.
Що стосується вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи, а саме комісії банку за сплату судового збору, колегія суддів зазначає таке.
Вжитий у статті 138 КАС України термін «інших процесуальних дій» стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.
Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.
Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору не відноситься до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.
Крім того, комісія банку грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Таким чином, комісія банку не належить до судових витрат.
Отже, в частині стягнення судових витрат на суму 45,77=(18.53+27.24) грн., слід відмовити.
Згідно із п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із частинами 4 та 5 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 9 статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частиною 9 статті 139 КАС України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 873/212/21.
В матеріалах справи наявний складений Договір про надання правової допомоги від 26.10.2021 року № 50/21, Додаткова угода № 1 від 26.10.2021 року, додаткова угода № 2 від 01.03.2022 року, акти приймання-здачі наданих послуг від 27.01.2022 року та від 30.06.2022 року, прас-лист адвокатського об`єднання «Ю-Райт».
Досліджуючи вищезазначені документи, колегією суддів встановлено, що дані докази можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів.
До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення Роздільнянської міської ради Одеської області відносно заяви представника позивача, в яких остання зазначає, що згідно наданого прайс-листу Об`єднання, щодо представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції, зазначено, що вартість такої послуги, як адміністративне оскарження рішень, підготовка позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив або заперечень на відповідь на відзив, становить 7000 грн.
Тоді як відповідно до акту приймання-здачі наданих послуг від 27.01.2022 року вартість послуги з підготовки та направлення до суду відповіді на відзив - 2500 грн. нарахована та зазначена окремо, що не відповідає копії наданого прайс-листу Об`єднання.
Згідно наданого прайс-листу Об`єднання, щодо представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції, зазначено, що клієнту надаються послуги з: - підготовки апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу (вартість послуги від 5000 гри); - підготовки заяв і клопотань (вартість послуги від 2000 гри); - прибуття до суду для прийняття участі в судовому засіданні (не залежно від того відбулося судове засідання чи ні) (вартість послуг від 2500 грн. судодень).
Тобто така послуга, як консультування клієнта щодо предмета спору, узгодження правової позиції в прайс-листі Об`єднання в розділі щодо представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції відсутня.
Крім того, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, а не повністю.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника позивача-адвоката Фомічова І.О. про вирішення питання про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.