Справа № 200/3666/22
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Справа№200/3666/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

21 червня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому позивач просив:

1. визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27 травня 2022 року № 75 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 травня 2022 року;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 травня 2022 року.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

23 червня 2022 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідачів докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20 травня 2022 року він звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

27 травня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 75, яким відмовило в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з недостатністю спеціального стажу (вислуги років). Пенсійний орган вказував на те, що станом на 11 жовтня 2017 року вислуга років позивача складає 18 років 04 місяці 06 днів, після 11 жовтня 2017 року вислуга років вже не рахується.

Вважаючи це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач зазначав, що відповідно до п. 2-1 розділу ХV «Перехідні положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.

Відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788 окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.

У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в п. п. «а» і «б» цієї статті

Рішенням Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ.

Позивач зазначав, що з 04 червня 2019 року при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» ст. 54 Закону № 1788 необхідно керуватися вказаною нормою в її первісній редакції, тобто особа, яка на момент звернення до пенсійного органу має 20 років спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, має право на призначення пенсії за вислугу років, при досягненні 55 років і за наявності стажу 30 років.

Позивач зауважував, що з рішення від 20 травня 2022 року № 75 вбачається, що, за висновком пенсійного органу, на момент звернення з заявою про призначення пенсії за вислугу років спеціальний стаж позивача складав 12 років 03 місяці 24 дні; обчислення спеціального стажу здійснено станом на 11 жовтня 2017 року; і, як вважає позивач, без врахування рішення Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 2-р/2019.

Позивач доводив, що оскільки з заявою про призначення пенсії він звернувся після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 04 червня 2019 року № 2-р/2019, пенсійний орган зобов`язаний був застосовувати положення п. «в» ст. 54 Закону № 1788 в первісній редакції.

Наголошував на тому, що згідно з абз. 4 п. «в» ст. 54 Закону № 1788 у вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в п. п. «а» і «б» цієї статті.

Перелік професій і посад окремих категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років визначений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 (далі - Постанова КМУ № 418).

Згідно з цим переліком право на пенсію за вислугу років мають інженери всіх найменувань, авіаційні техніки (механіки, мотористи) всіх найменувань, начальники цехів, змін, дільниць, служб, груп по технічному обслуговуванню повітряних суден та інших літальних апаратів.

З огляду на викладене позивач стверджував, що має право на зарахування до вислуги років таких періодів роботи:

з 22 лютого 1993 року по 31 березня 1997 року - 04 роки 01 місяць 10 днів;

з 01 квітня 1997 року по 01 лютого 2001 року - 03 роки 10 місяців 01 день;

з 17 липня 2001 року по 14 серпня 2003 року - 02 роки 00 місяців 28 днів;

з 05 травня 2004 року по 16 квітня 2006 року - 01 рік 11 місяців 12 днів;

з 08 грудня 2009 року по 26 вересня 2010 року - 00 років 06 місяців 22 дні;

з 07 липня 2010 року по 08 вересня 2010 року - 00 років 02 місяці 02 дні;

з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року - 00 років 02 місяці 04 дні;

з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року - 01 рік 04 місяці 23 дні;

з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року - 04 роки 00 місяців 07 днів;

з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року - 00 років 11 місяців 00 днів;

з 01 квітня 2017 року по 20 травня 2022 року - 05 років 01 місяць 20 днів.

За розрахунком позивача його спеціальний стаж за вислугою років становить 24 роки 04 місяці 09 днів, що є достатнім для призначення пенсії.

Крім того, позивач доводив, що періоди його роботи на посадах заступника технічного директора з експлуатації авіаційної техніки з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та інспектора лінійного технічного обслуговування повітряних суден з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року, що в підсумку складає 04 роки 04 місяці 11 днів, також мали бути з зараховані до його спеціального стажу, оскільки ці посади передбачені відповідним переліком.

Просив задовольнити позов.

Відповідач 1 - ГУ ПФУ в м. Києві позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Відповідач 1 зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області йому відмовлено в призначення пенсії.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Донецькій області виходило з того, що умови призначення пенсії за вислугу років, визначені п. «в» ст. 54 Закону № 1788. Право на пенсію за цією нормою має інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років, за наявності стажу роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах. Згідно з розділом ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 необхідний спеціальний стаж визначається станом на 11 жовтня 2017 року.

Відповідач 1 вказував на те, що станом на 11 жовтня 2017 року страховий стаж заявника становив 38 років 01 місяць 26 днів, в тому числі стаж роботи на зазначених посадах - 18 років 04 місяці 06 днів, чого недостатньо для призначення пенсії. Зауважував, що за даними персоніфікованого обліку стаж зараховано в повному обсязі.

Відповідач 1 наголошував, що на підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглядало ГУ ПФУ в Донецькій області.

У спірних правовідносинах ГУ ПФУ в м. Києві діяло відповідно до Порядку № 22-1 та прав позивача не порушувало.

Крім того, відповідач 1 зауважував, що призначення пенсії - це виключна прерогатива пенсійного органу. Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Як наслідок, суд не може покладати на пенсійний орган обов`язок призначити пенсію на підставі розрахунку стажу (загального, спеціального), проведеного позивачем або самим судом.

Просив відмовити в позові.

Відповідач 2 - ГУ ПФУ в Донецькій області позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Зазначав, що 20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності розгляд заяви позивача здійснювало ГУ ПФУ в Донецькій області.

Відповідач 2 вказував на те, що 27 травня 2022 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийняв рішення № 75 про відмову в призначенні пенсії.

ГУ ПФУ в Донецькій області зазначало, що умови призначення пенсії за вислугу років визначені п. «в» ст. 54 Закону № 1788, а саме: інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.

Відповідач 2 покликався на розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ) та зазначав, що необхідний пільговий стаж визначається станом на 11 жовтня 2017 року.

Відповідач 2 стверджував, що згідно з поданими позивачем документами, в тому числі (ідентифікаційний номер, трудова книжка, військовий квиток, диплом), а також згідно з даними персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж позивача складає 38 років 01 місяць 26 днів, в томі числі стаж роботи на зазначених посадах - 18 років 04 місяці 06 днів (станом на 11 жовтня 2017 року).

У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу (20 років станом на 11 жовтня 2017 року) ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років за його заявою від 20 травня 2022 року.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 17 червня 2005 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений відповідний запис.

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788.

Як свідчить розписка-повідомлення від 20 травня 2022 року № 3791, разом з заявою про призначення пенсії позивач надав довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт, військовий квиток, диплом про навчання, трудову книжку, довідку, що визначає право на пільгове пенсійне забезпечення або за вислугу років, пільгову довідку № 22/05-633.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений відповідний запис.

На підставі п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснював структурний підрозділ ГУ ПФУ в Донецькій області.

27 травня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 75 «Про відмову у призначенні пенсії».

Відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії, пенсійний орган виходив з такого:

Вік заявника - 56 років.

Умови призначення пенсії за вислугу років, визначені п. «в» ст. 54 Закону № 1788: інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.

Згідно з Прикінцевими положеннями Закону № 1058 (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ) необхідний спеціальний стаж визначається на 11 жовтня 2017 року.

Страховий стаж особи становить 38 років 01 місяць 26 днів, в тому числі стаж роботи на зазначених посадах - 18 років 04 місяці 06 днів (станом на 11 жовтня 2017 року).

Періоди виключені з підрахунку страхового стажу відсутні.

Згідно з даними персоніфікованого обліку стаж зарахований в повному обсязі.

Вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788.

Позивачу роз`яснено право на оскарження цього рішення в адміністративному або судовому порядку.

Листом від 03 червня 2022 року № 2600-0213-8/60615 Відділ обслуговування громадян № 10 (Сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в м. Києві повідомив позивачеві, що йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років через відсутність необхідного спеціального стажу (20 років станом на 11 жовтня 2017 року).

З приводу періодів роботи, на зарахування яких до спеціального стажу претендує позивач, суд встановив такі обставини.

Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 свідчать про таке:

[…]

запис 6 - 22 лютого 1993 року на підставі наказу від 24 лютого 1992 року № 9 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс» (далі - ТОВ «Авіакомпанія «Хорс») авіатехніком авіаційно-технічного відділу;

запис 7 - 01 квітня 1997 року на підставі наказу від 01 квітня 1997 року № 60/1 переведений на посаду інженера з експлуатації літаків та двигунів;

запис 8 - 01 лютого 2001 року на підставі наказу від 05 лютого 2001 року № 25/ос звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України;

запис 9 - 17 липня 2001 року на підставі наказу від 12 липня 2001 року № 179/ос позивач був прийнятий на роботу в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» на посаду інженера з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна ІЛ-76;

запис 10 - 15 серпня 2003 року на підставі наказу від 15 серпня 2003 року № 135/ос переведений на посаду заступника технічного директора з експлуатації авіаційної техніки;

запис 11 - 05 травня 2004 року на підставі наказу від 05 травня 2004 року № 86/ос переведений на посаду інженера з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна;

запис 12 - 01 листопада 2004 року на підставі наказу від 01 листопада 2004 року № 229/ос переведений на посаду інженера відділу гарантії якості авіатехніки іноземного виробництва;

запис 13 - 17 квітня 2006 року на підставі наказу від 17 квітня 2006 року № 22-к переведений на посаду інспектора лінійного технічного обслуговування повітряних суден ДС9/МД80;

запис 14 - 08 грудня 2009 року на підставі наказу від 08 грудня 2009 року переведений на посаду інженера відділу технічного контролю;

запис 15 - 03 лютого 2010 року на підставі наказу від 09 лютого 2010 року № 34-к переведений на посаду інженера лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден;

запис 16 - 29 червня 2010 року на підставі наказу від 29 червня 2010 року № 159-к звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України;

запис 17 - 07 липня 2010 року на підставі наказу від 07 липня 2010 року № 116-к позивач був прийнятий на роботу до ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» на посаду інженера лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден;

запис 18 - 08 вересня 2010 року на підставі наказу від 08 вересня 2010 року № 218-к звільнений за власним бажанням за ст. 38 Кодексу законів про працю України;

запис 19 - 27 вересня 2010 року на підставі наказу від 27 вересня 2010 року № 391-к позивач був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза вітрів» (далі - ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів») на посаду провідного інженера відділу ОТО за трудовим договором;

запис 20 - 01 грудня 2010 року на підставі наказу від 01 грудня 2010 року № 480-к переведений на посаду начальника лінійної станції «Львів» служби інженерно-технічного забезпечення;

запис 21 - 02 квітня 2012 року на підставі наказу від 02 квітня 2012 року № 157-од-1 назву «служба інженерно-технічного забезпечення» змінено на «служба забезпечення ТО»;

запис 22 - 01 травня 2016 року на підставі наказу від 29 квітня 2016 року № 33-к переведений на посаду інженера категорії «В1+С» служби забезпечення ТО;

запис 23 - 01 квітня 2017 року на підставі наказу від 31 березня 2017 року № 26-к переведений на посаду інженера категорії «В1+С» базової станції служби забезпечення ТО.

Будь-яких інших записів, зокрема, про звільнення, переведення на іншу посаду тощо, трудова книжка не містить.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, ОСОБА_1 працював повний робочий день в цій авіакомпанії:

з 22 лютого 1993 року авіатехнік з експлуатації повітряних суден авіаційно-транспортного загону (наказ про прийняття від 24 лютого 1993 року № 9);

з 01 квітня 1997 року переведений на посаду інженера з експлуатації літаків і двигунів повітряних суден (наказ про переведення від 01 квітня 1997 року № 60/1) по 01 лютого 2001 року;

з 17 липня 2001 року інженер з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна ІЛ-6 (наказ про прийняття від 12 липня 2001 року № 179/ос);

з 15 серпня 2003 року переведений на посаду заступника технічного директора з експлуатації авіаційної техніки (наказ про переведення від 15 серпня 2003 року № 135/ос);

з 05 травня 2004 року переведений на посаду інженера з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна (наказ про переведення від 05 травня 2004 року № 86/ос);

01 листопада 2004 року переведений на посаду інженера відділу гарантії якості авіатехніки іноземного виробництва (наказ про переведення від 01 листопада 2004 року № 229/ос);

з 17 квітня 2006 року переведений на посаду інспектора лінійного технічного обслуговування повітряних суден ДС9/МД80 (наказ про переведення від 17 квітня 2006 року № 22-к);

з 08 грудня 2009 року переведений на посаду інженера відділу технічного контролю (наказ про переведення від 08 грудня 2009 року № 121-к);

з 03 лютого 2010 року переведений на посаду інженера лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден (наказ про переведення від 09 лютого 2010 року № 34-к) по 29 червня 2010 року (наказ про звільнення від 29 червня 2010 року № 159-к);

з 07 липня 2010 року прийнятий на посаду інженера лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден (наказ про прийняття від 07 липня 2010 року № 166-к) по 08 вересня 2010 року (наказ про звільнення від 08 вересня 2010 року № 218-к);

В довідці ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5 зазначено, що ОСОБА_1 виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «авіатехнік з планеру двигунів», код КП 7232.1 та «інженер з планеру та двигунів», код КП 2145.2, що передбачені Законом № 1788, ст. 54, п. «в» та Постановою КМУ № 418.

Довідка видана на підставі трудової книжки та особової картки Т-2.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633, ОСОБА_1 з 27 вересня 2010 року (наказ від 27 вересня 2010 року № 391-к) по теперішній час (17 травня 2022 року) працює в ТОВ «Роза вітрів» та обіймає посаду «інженер категорії В1+С базової станції служби забезпечення ТО».

За період роботи в цьому товаристві позивач обіймав такі посади:

з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року провідний інженер оперативного технічного обслуговування;

з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року начальник лінійної станції служби забезпечення ТО;

з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року інженер категорії С служби забезпечення ТО;

з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року інженер категорії В1+С служби забезпечення ТО;

з 01 квітня 2017 року по теперішній час інженер категорії В1+С базової станції служби забезпечення ТО.

В довідці від 16 травня 2022 року № 22/05-633 зазначено, що посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Відповідно до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, період роботи на займаній посаді дає ОСОБА_1 право на пенсію за вислугу років.

Довідка складена на підставі п «в» ст. 54 Закону № 1788, Постанови КМУ № 418, трудової книжки, наказів з особового складу, картки П-2.

Розрахунок стажу (форма РС-право) свідчить, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало до його страхового та спеціального стажу такі періоди:

01 вересня 1983 року - 17 лютого 1989 року - навчання у вищих/середніх навчальних закладах - 05 років 05 місяців 17 днів - до страхового стажу;

03 березня 1989 року - 10 квітня 1991 року - військова служба - 02 роки 01 місяць 08 днів - до страхового стажу;

27 травня 1991 року - 01 травня 1992 року - період роботи - 00 років 11 місяців 05 днів - до страхового стажу;

02 травня 1992 року - 19 лютого 1993 року - період роботи - 00 років 09 місяців 18 днів - до страхового стажу;

22 лютого 1993 року - 01 лютого 2001 року - період роботи - 07 років 11 місяців 10 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

02 лютого 2001 року - 16 липня 2001 року - період роботи - 00 років 05 місяців 05 днів - до страхового стажу,

17 липня 2001 року - 14 серпня 2003 року - період роботи - 02 роки 00 місяців 28 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

15 серпня 2003 року - 31 грудня 2003 року - період роботи - 00 років 04 місяці 17 днів - до страхового стажу;

01 січня 2004 року - 04 травня 2004 року - період роботи - 00 років 05 місяців 00 днів - до страхового стажу;

05 травня 2004 року - 16 квітня 2006 року - період роботи - 02 роки 00 місяців 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

17 квітня 2006 року - 07 грудня 2009 року - період роботи - 03 роки 09 місяців 00 днів - до страхового стажу;

08 грудня 2009 року - 31 травня 2010 року - період роботи - 00 років 06 місяців 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

02 червня 2010 року - 29 червня 2010 року - період роботи - 00 років 01 місяць 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

07 липня 2010 року - 08 вересня 2010 року - період роботи - 00 років 02 місяці 28 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

27 вересня 2010 року - 30 листопада 2010 року - період роботи - 00 років 03 місяці 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу - ІТС авіації;

01 грудня 2010 року - 28 лютого 2010 року - період роботи - 00 років 03 місяці 00 днів - до страхового стажу;

01 березня 2011 року - 30 червня 2011 року - період роботи - 00 років 04 місяці 00 днів - до страхового стажу;

01 липня 2011 року - 31 липня 2011 року - період роботи - 00 років 01 місяць 00 днів - до страхового стажу;

01 серпня 2011 року - 31 серпня 2011 року - період роботи - 00 років 01 місяць 00 днів - до страхового стажу;

01 вересня 2011 року - 30 листопада 2011 року - період роботи - 00 років 03 місяці 00 днів - до страхового стажу;

01 грудня 2011 року - 23 квітня 2012 року - період роботи - 00 років 05 місяців 00 днів - до страхового стажу;

24 квітня 2012 року - 31 жовтня 2012 року - період роботи - 00 років 07 місяців 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу ІТС - авіації;

01 листопада 2012 року - 10 жовтня 2017 року - період роботи - 05 років 00 місяців 00 днів - до страхового стажу та до спеціального стажу ІТС авіації;

11 жовтня 2017 року - 30 квітня 2022 року - період роботи - 04 роки 03 місяці 00 днів - до страхового стажу.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи суду не надали.

Суд зауважує, що ухвалою від 23 червня 2022 року витребував у відповідачів пенсійну справу (копію матеріалів електронної пенсійної справи) ОСОБА_1 з усіма наявними в ній матеріалами; заяву позивача про призначення пенсії від 22 травня 2022 року № 3791 та всі документи, що були подані разом з нею; рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27 травня 2022 року № 75 та всі документи, що слугували підставою для його прийняття; розрахунок стажу, проведений пенсійний органом під час розгляду заяви про призначення пенсії (форма РС-право); всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

В повному обсязі витребувані докази суду не надані.

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що 21 лютого 2022 року надійшло повідомлення Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про можливі хакерські атаки на домени .ua, що плануються 22 лютого.

23 лютого 2022 року, за день до початку широкомасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, була зафіксована кібератака на державні ресурси та банки. З метою запобігання кібератаці Пенсійний фонд України закрив доступ до свого вебсайту.

Відповідно до пп. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2022 року № 263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану центральні органи виконавчої влади для забезпечення належного функціонування інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів, володільцями (держателями) та/або адміністраторами яких вони є, та захисту інформації, що обробляється в них, а також захисту державних інформаційних ресурсів, можуть зупиняти, обмежувати роботу інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, а також публічних електронних реєстрів.

Враховуючи запроваджені із введенням в Україні воєнного стану заходи захисту інформації, в тому числі обмеження Пенсійним фондом України доступу до архівів документів, що містять персональні дані, задля запобігання їх витоку, ГУ ПФУ в Донецькій області позбавлене можливості надати суду копії витребуваних документів.

На теперішній час в електронній пенсійній справі відсутня можливість перегляду сканованих копій документів, тому виконати вимоги ухвали суду ГУ ПФУ в Донецькій області не має технічної можливості.

За цих обставин справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 20 травня 2022 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 30 квітня 2022 року.

Відповідно до абз. абз. 1-2 п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148) мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Абз. 1 п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону № 1788, пенсія за вислугу років призначається за їх зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон № 2148 опублікований в газеті «Голос України» від 10 жовтня 2017 року № 188 і набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Отже, пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788 призначаються за умови наявності у особи страхового та спеціального стажу, визначеного цим Законом, станом на 11 жовтня 2017 року.

В свою чергу Закон № 1788 передбачає наступне.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 2 Закону № 1788 за цим Законом, серед іншого, призначається такий вид трудових пенсій як пенсія за вислугу років.

Ст. 51 Закону № 1788 визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 52 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають окремі категорії працівників авіації та льотно-випробувального складу.

Право на пенсію за вислугу років окремим категоріям працівників авіації і льотно-випробувального складу визначає ст. 54 Закону № 1788.

Ст. 54 Закону № 1788 в її первинній редакції передбачала наступне:

«Право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:

а) працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків […].

Зазначені працівники, звільнені від льотної роботи за станом здоров`я (через хворобу), при наявності вислуги років у чоловіків не менше 20 років […] мають право на пенсію пропорційно відпрацьованому часу.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

б) працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера:

чоловіки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 12 років 6 місяців роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден;

[…].

Зазначені працівники, звільнені від роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден за станом здоров`я (через хворобу), при наявності вислуги років у чоловіків не менше 10 років […] мають право на пенсію пропорційно відпрацьованому часу.

У вислугу років працівникам, які здійснюють управління повітряним рухом, зараховується також робота, зазначена у пункті «а» цієї статті.

Працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, керівники польотів), мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах:

чоловіки - не менше 20 років;

[…].

Порядок обчислення строків вислуги для призначення їм пенсій затверджується Кабінетом Міністрів України;

в) інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України:

чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах;

[…].

У вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах «а» і «б» цієї статті;

г) бортпровідники:

чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років як бортпровідник;

[…]».

02 березня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213).

Серед іншого, на підставі пп. 3 п. 2 розділу І Закону № 213 п. п. «а» - «г» ст. 54 Закону № 1788 були викладені у новій редакції.

24 грудня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 911).

На підставі пп. 1 п. 3 розділу І Закону № 911 до Закону № 1788 були внесені зміни до ст. 54 цього Закону.

04 червня 2019 року Конституційний Суд України увалив рішення № 2-р/2019 у справі № 1-13/2018(1844/16, 3011/16), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України № 213 та № 911.

Положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законами № 213 та № 911, що визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 04 червня 2019 року.

В мотивувальній частині рішення від 04 червня 2019 року № 2-р/2019 Конституційний Суд України, зокрема, зазначив:

«[…]

3.3. Законом № 911 встановлено як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у п. «а» ст. 54 Закону № 1788, та 55 років для осіб, зазначених у п. п. «е», «ж» ст. 55 Закону № 1788.

У положеннях ст. ст. 54, 55 Закону № 1788, що є предметом розгляду Конституційного Суду України і містяться у підрозділі «Пенсія за вислугу років; загальні умови» розділу II «Трудові пенсії», визначено категорії громадян, які мають право на пенсію за вислугу років, та умови набуття такого права.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Тобто у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих.

З наведеного випливає, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.

Отже, мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції.

Конституційний Суд України вважає, що для запровадження юридичного регулювання, за яким окремим працівникам льотного і льотно-випробного складу, освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, артистам театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств, колективів встановлено додатковий віковий критерій виходу на пенсію - 50 та 55 років, законодавець не мав об`єктивних підстав.

Установлення положеннями Закону № 1788 віку виходу на пенсію окремих категорій громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком, є посяганням на сутність права на пенсійне забезпечення.

Конституційний Суд України наголошує, що виключно забезпечення фінансових інтересів держави, а саме наповнення (формування) Державного бюджету України, а також бюджету Пенсійного фонду України, без дотримання положень Конституції України, зокрема щодо пріоритетності забезпечення прав і свобод людини і громадянина, гарантування права на соціальний захист, не могло бути виправданням для юридичного регулювання, встановленого оспорюваними положеннями Закону № 1788. Тому обраний законодавцем засіб не можна вважати прийнятним для досягнення мети прийняття Закону № 911.

Отже, положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у п. «а» ст. 54 Закону № 1788, та 55 років для осіб, зазначених у п. п. «е», «ж» ст. 55 Закону № 1788, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням ст. ст. 1, 3, ч. 3 ст. 22, ст. 46 Основного Закону України.

3.4. […]

Законом № 213 підвищено на п`ять років вік виходу на пенсію для жінок (наслідком стало зрівняння віку виходу на пенсію для чоловіків і жінок) (абз. 1 п. п. «а», «б», «в», «г», «д», п. «є» ст. 55 Закону № 1788), підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію (п. «а» ст. 54, абз. абз. 6-16 п. «д», абз. абз. 1-11 п. «е», п. «ж» ст. 55 Закону № 1788).

[…]

На думку Конституційного Суду України, внесення змін Законом № 213 до оспорюваних положень Закону № 1788 щодо підвищення на п`ять років пенсійного віку для жінок, збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, здійснювалося без урахування юридичної природи призначення пенсії за вислугу років, визначеної ст. 51 Закону № 1788, а саме того, що вказана пенсія встановлюється окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Дія ст. 51 Закону № 1788 поширюється на громадян, зайнятих на всіх без винятку роботах, вказаних у ст. ст. 54, 55 Закону № 1788. Таким чином, зі змісту оспорюваних положень Закону № 1788 випливає, що стан здоров`я усіх працівників, зайнятих на роботах, визначених п. «а» ст. 54, п. п. «а», «б», «в», «г», «д», «е», «є», «ж» ст. 55 Закону № 1788, через певний проміжок часу погіршується, у зв`язку з чим вони втрачають свою професійну працездатність або придатність до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

З огляду на наведене оспорювані положення п. «а» ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, суперечать положенням ст. ст. 1, 3, 46 Основного Закону України.

[…]».

Отже, починаючи з 05 червня 2019 року положення п. «в» ст. 54 Закону № 1788 діють у первісній редакції, що була чинною до внесення змін законами № 213 та № 911, положення яких визнані неконституційними.

Таким чином, на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 20 травня 2022 року, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 54 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мали такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробувального складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті, як інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України:

чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах.

При цьому, з огляду на положення п. 2-1 та п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, пенсія, призначається особам, які мали вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. 54 Закону № 1788, на день набрання чинності Законом № 2148, тобто станом на 11 жовтня 2017 року.

Крім того, згідно з абз. 3 п. «в» ч. 1 ст. 54 Закону № 1788 у вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в пунктах «а» і «б» цієї статті.

В свою чергу, згідно з п. «а» ч. 1 ст. 54 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу, а відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 54 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають працівники, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівниками авіації і льотно-виробного складу» затверджений Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418).

До Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418 включені:

- авіаційні техніки (механіки, мотористи) всіх найменувань;

- майстри всіх найменувань;

- інженери всіх найменувань;

- начальники цехів, змін, дільниць, служб, груп по технічному обслуговуванню повітряних суден та інших літальних апаратів.

Перелік посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418, передбачає, що право на пенсію за вислугу років мають зазначені в цьому Переліку працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден (крім працівників, зайнятих на зазначених роботах поза аеродромними умовами в спеціально обладнаних приміщеннях) на підприємствах, в об`єднаннях, льотно-випробних (контрольно-випробних) підрозділах військових частин і підприємств системи Міністерства оборони, МВС і КДБ колишнього Союзу РСР, Міністерства Оборони, МВС і СНБ України (вільнонайманий склад), науково-дослідних та авіаційно-спортивних організаціях, а також у льотних і навчально-льотних загонах навчальних закладів авіації.

Зайнятість зазначених працівників на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років, підтверджується довідками, виданими відповідними підприємствами, об`єднаннями й організаціями.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788).

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 10 грудня 2021 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів:

єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства;

централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій;

мінімізація особистих контактів з громадянами;

відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу;

попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.

[…].

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків […], або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

[…]

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

[…]

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи: […].

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

[…]

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

[…].

Аналіз положень п. 1.1 розділу І, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Донецькій області рішення від 27 травня 2022 року № 75 «Про відмову у призначені пенсії».

Цим рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Між сторонами немає спору з приводу того, що під час вирішення питання про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788 ця норма має застосовуватися в її первинній редакції.

Суд погоджується з аргументами відповідачів, що страховий та спеціальний стаж заявника, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, має обчислюватися станом на 11 жовтня 2017 року.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що, з огляду на положення п. 2-1 та п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, пенсія, призначається особам, які мали вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. 54 Закону № 1788, на день набрання чинності Законом № 2148, тобто станом на 11 жовтня 2017 року.

Як наслідок, суд відхиляє аргументи позивача, що пенсійний орган мав зарахувати до страхового та спеціального стажу ОСОБА_1 роботи період з 11 жовтня 2017 року по 20 травня 2022 року.

З приводу страхового та спеціального стажу, які позивач набув станом на 11 жовтня 2017 року, суд вважає за потрібне зауважити наступне.

1. Позивач доводить, що до його спеціального стажу мав бути зарахований період роботи з 22 лютого 1993 року по 31 березня 1997 року.

Суд встановив, що в період з 22 лютого 1993 року по 31 березня 1997 року ОСОБА_1 працював авіатехніком авіаційно-технічного відділу в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», що підтверджено належним чином оформленими записами №№ 6-7 в трудовій книжці.

Авіаційні техніки всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «авіатехнік з планеру двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 22 лютого 1993 року по 31 березня 1997 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 22 лютого 1993 року по 31 березня 1997 року у складі періоду з 22 лютого 1993 року по 01 лютого 2001 року загальною тривалістю 07 років 11 місяців 10 днів.

2. Позивач доводить, що до його спеціального стажу мав бути зарахований період роботи з 01 квітня 1997 року по 01 лютого 2001 року.

Суд встановив, що в період з 01 квітня 1997 року по 01 лютого 2001 року ОСОБА_1 працював інженером з експлуатації літаків та двигунів в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», що підтверджено належним чином оформленими записами №№ 7-8 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «інженер з планеру та двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 01 квітня 1997 року по 01 лютого 2001 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 01 квітня 1997 року по 01 лютого 2001 року у складі періоду з 22 лютого 1993 року по 01 лютого 2001 року загальною тривалістю 07 років 11 місяців 10 днів.

3. Позивач доводить, що до його спеціального стажу мав бути зарахований період роботи з 17 липня 2001 року по 14 серпня 2003 року.

Суд встановив, що в період з 17 липня 2001 року по 14 серпня 2003 року ОСОБА_1 працював інженером з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна ІЛ-76 в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», що підтверджено належним чином оформленими записами №№ 9-10 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «інженер з планеру та двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 17 липня 2001 року по 14 серпня 2003 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 17 липня 2001 року по 14 серпня 2003 року тривалістю 02 роки 00 місяців 28 днів.

4. Позивач доводить, що до його спеціального стажу мав бути зарахований період роботи з 05 травня 2004 року по 16 квітня 2006 року.

Суд встановив, що в період з 05 травня 2004 року по 31 жовтня 2004 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» інженером з експлуатації літаків і двигунів повітряного судна, а з 01 листопада 2004 року по 16 квітня 2006 року - інженером відділу гарантії якості авіатехніки іноземного виробництва, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 11-13 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «інженер з планеру та двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 05 травня 2004 року по 16 квітня 2006 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 05 травня 2004 року по 16 квітня 2006 року тривалістю 02 роки 00 місяців 00 днів.

5. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 08 грудня 2009 року по 29 червня 2010 року.

Суд встановив, що в період з 08 грудня 2009 року по 02 лютого 2010 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» інженером відділу технічного контролю, а з 03 лютого 2010 року по 29 червня 2010 року - інженером лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 14-16 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «інженер з планеру та двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 08 грудня 2009 року по 29 червня 2010 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 08 грудня 2009 року по 31 травня 2010 року тривалістю 00 років 06 місяців 00 днів та з 06 червня 2010 року по 29 червня 2010 року тривалістю 00 років 01 місяць 00 днів.

6. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 07 липня 2010 року по 08 вересня 2010 року.

Суд встановив, що в період з 07 липня 2010 року по 08 вересня 2010 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» інженером лінійного технічного обслуговування літаків і двигунів повітряних суден, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 17-18 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» від 03 вересня 2020 року № 5, позивач працював в цій авіакомпанії повний робочий день і виконував роботи по оперативному і періодичному аеродромно-технічному обслуговуванню повітряних суден цивільної авіації за професією «інженер з планеру та двигунів», що передбачена п. «в» ст. 54 Закону № 1788 та Постановою КМУ № 418.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 07 липня 2010 року по 08 вересня 2010 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 07 липня 2010 року по 08 вересня 2010 року тривалістю 00 років 02 місяці 28 днів.

7. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Суд встановив, що в період з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» провідним інженером відділу оперативно-технічного обслуговування, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 19-20 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633 посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 27 вересня 2010 року по 30 листопада 2010 року тривалістю 00 років 03 місяці 00 днів.

8. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року.

Суд встановив, що в період з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» начальником лінійної станції служби забезпечення технічного обслуговування, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 20-21 в трудовій книжці та довідка від 16 травня 2022 року № 22/05-633.

Начальники цехів, змін, дільниць, служб, груп по технічному обслуговуванню повітряних суден та інших літальних апаратів включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633 посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган не зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року тривалістю 01 рік 04 місяці 23 дні.

Водночас до страхового стажу позивача зараховані період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2011 року тривалістю 00 років 03 місяці 00 днів в підприємстві з кодом ; з 01 березня 2011 року по 30 червня 2011 року тривалістю 00 років 04 місяці 00 днів в підприємстві з кодом , з 01 липня 2011 року по 31 липня 2011 року тривалістю 00 років 01 місяць 00 днів в підприємстві з кодом ; з 01 серпня 2011 року по 31 серпня 2011 року тривалістю 00 років 01 місяць 00 днів в підприємстві з кодом , з 01 вересня 2011 року по 30 листопада 2011 року тривалістю 00 років 03 місяці 00 днів в підприємстві з кодом , з 01 грудня 2011 року по 23 квітня 2012 року тривалістю 00 років 05 місяців 00 днів в підприємстві з кодом .

На підставі відомостей ЄДР суд встановив, що ідентифікаційний код НОМЕР_4 належить ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», ідентифікаційний код 32657656 - ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів», ідентифікаційний код 32329513 - ТОВ «Авіакомпанія «Донбасаеро».

Суд зауважує, що жодного обґрунтування причин неврахування ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року рішення ГУ ПФУ в Донецькій області не містить.

9. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року.

Суд встановив, що в період з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» інженером категорії С служби забезпечення технічного обслуговування, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 20-21 в трудовій книжці та довідка від 16 травня 2022 року № 22/05-633.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633 посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 24 квітня 2012 року по 30 квітня 2016 року у складі періодів з 24 квітня 2012 року по 31 жовтня 2012 року тривалістю 00 років 07 місяців 00 днів та з 01 листопада 2012 року по 10 жовтня 2017 року тривалістю 05 років 00 місяців 00 днів.

10. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року.

Суд встановив, що в період з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» інженером категорії В1+С базової станції служби забезпечення технічного обслуговування, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 22-23 в трудовій книжці.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633 посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 01 травня 2016 року по 31 березня 2017 року у складі періоду з 01 листопада 2012 року по 10 жовтня 2017 року тривалістю 05 років 00 місяців 00 днів.

11. Позивач доводить, що до його спеціального стажу має бути зарахований період роботи з 01 квітня 2017 року по 20 травня 2022 року.

Суд встановив, що з 01 квітня 2017 року по день звернення за призначення пенсії (20 травня 2022 року) працює в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» інженером категорії В1+С базової станції служби забезпечення технічного обслуговування.

Інженери всіх найменувань включені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації № 418.

Згідно з довідкою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза вітрів» від 16 травня 2022 року № 22/05-633 посадові обов`язки по вищезазначеним посадам передбачають безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах по оперативному та періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден.

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоду роботи з 01 квітня 2017 року по 10 жовтня 2017 року, оскільки, як було вказано вище, спеціальний стаж визначається станом на 11 жовтня 2017 року.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган зарахував позивачеві до спеціального стажу - ІТС авіації період роботи з 01 квітня 2017 року по 10 жовтня 2017 року у складі періоду з 01 листопада 2012 року по 10 жовтня 2017 року тривалістю 05 років 00 місяців 00 днів.

Крім того, позивач вважає, що до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, мали бути зараховані періоди роботи на посадах, передбачених п. «а», п. «б» ст. 54 Закону № 1788.

Такими періодами позивач вважає періоди роботи з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року.

Суд встановив, що в період з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» на посаді заступника технічного директора з експлуатації авіаційної техніки; а в період з з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року - інспектором лінійного технічного обслуговування повітряних суден ДС9/МД80, про що свідчать належним чином оформлені записи №№ 10-14 в трудовій книжці.

Як свідчить форма РС-право, пенсійний орган не зарахував позивачеві до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періоди роботи з 15 серпня 2003 року по 31 грудня 2003 року тривалістю 00 років 04 місяці 17 днів, з 01 січня 2004 року по 04 травня 2004 року тривалістю 00 років 05 місяців 00 днів та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року тривалістю 03 роки 09 місяців 00 днів.

Суд зауважує, що жодного обґрунтування причин неврахування ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періодів роботи з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року рішення ГУ ПФУ в Донецькій області не містить.

Наполягаючи на тому, що періоди роботи з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року мають бути зараховані до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, позивач покликається на норму абз. 4 п. «в» ст. 54 Закону № 1788, якою встановлено, що у вислугу років працівникам інженерно-технічного складу зараховується також робота, зазначена в п. п. «а» і «б» цієї статті.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

П. «а» ст. 54 Закону № 1788 визначає право на пенсію за вислугу років працівників льотного та льотно-випробувального складу, п. «б» ст. 54 Закону № 1788 - працівників, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера.

Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 (далі - Перелік посад працівників льотного складу № 418).

До Переліку посад працівників льотного складу № 418 включені:

1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.

2. Льотно-інструкторський склад.

3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата.

4. Парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.

Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, право на пенсію за вислугу років мають:

а) льотний склад, який безпосередньо виконує дослідні польоти на штатних робочих місцях літальних апаратів і парашутно-десантної техніки: льотчики (пілоти)-випробувачі, штурмани-випробувачі, бортінженери-випробувачі, бортмеханіки-випробувачі, бортелектрики-випробувачі, бортрадисти-випробувачі, бортоператори-випробувачі, парашутисти-випробувачі, провідні інженери з льотних випробувань або експериментальних робіт;

б) інженерно-технічний склад, який здійснює випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань): інженери, техніки, механіки, оператори та експериментатори всіх найменувань;

в) працівники, які інспектують льотний склад у випробних польотах, а також особи, які здійснюють керівництво льотно-випробними службами і беруть участь в дослідних польотах як члени екіпажу літального апарата (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотних випробувань).

Згідно з п. 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам, які управляють повітряним рухом і мають відповідне посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, право на пенсію за вислугу років користуються працівники, які управляють повітряним рухом і мають відповідно посвідчення (диспетчери, старші диспетчери, диспетчери-інструктори, керівники польотів).

В Додатку № 1 до Порядку обчислення строків вислуги років працівникам, які здійснюють управління повітряним рухом наведений Перелік № 1 посад працівників, які здійснюють управління повітряним рухом, робота на яких зараховується до стажу роботи по безпосередньому управлінню польотами повітряних суден при призначенні пенсій за вислугу років; в Додатку № 2 - Перелік № 2 посад працівників управління повітряним рухом цивільної авіації, робота на яких зараховується до загального стажу роботи в службі управління повітряним рухом при призначенні пенсій за вислугу років.

Суд звертає увагу позивача на те, що ним не конкретизовано, до якого саме пункту ст. 54 Закону № 1788, на його думку, належать професії (посади) «заступник технічного директора з експлуатації авіаційної техніки» та «інспектор лінійного технічного обслуговування повітряних суден».

Належні та допустимі докази належності цих професій (посад) до працівників льотного та льотно-випробувального складу (п. «а» ст. 54 Закону № 1788) або працівників, які здійснюють управління повітряним рухом і мають свідоцтво диспетчера (п. «б» ст. 54 Закону № 1788), суду не надані.

Трудова книжка та довідка, видана ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», таких відомостей не містять.

Крім того, суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили, що, виявивши недостатність поданих документів для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для зарахування того чи іншого періоду роботи позивача до його спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, пенсійний орган повідомив про це позивачеві, запропонував йому подати додаткові документи або скористався своїми права, передбаченими ч. 3 ст. 44 Закону № 1058, (звернутися із запитом до підприємства роботодавця, провести перевірку тощо).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27 травня 2022 року № 75 «Про відмову у призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих ним документів.

Зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області в рішенні, яке є предметом спору, не навело жодного обґрунтування щодо не зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, періодів роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року, з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року.

Оскільки рішення від 27 травня 2022 року № 75 «Про відмову у призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення також належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року, зареєстровану за № 3791, про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788 з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме на ГУ ПФУ в Донецькій області суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

ГУ ПФУ в м. Києві не здійснювало розгляд заяви ОСОБА_1 , не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку повторно розглянути заяву позивача.

Суд зауважує, що п. 4.10 Порядку № 22-1 не регулює питання призначення пенсії.

Норми п. 4.10 Порядку № 22-1 передбачають передачу електронної пенсійної справи від «органу, що призначає пенсію», який розглядав заяву про призначення пенсії, до «органу, що призначає пенсію», за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто п. 4.10 Порядку № 22-1 врегульовує відносини щодо виплати пенсії, які виникають після того, як визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, прийняв рішення про призначення пенсії.

Як наслідок, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві слід відмовити.

Суд погоджується з доводами відповідачів 1 і 2 про те, що призначення пенсії, складовою чого є обчислення загального та спеціального стажу (вислуги років), належить до повноважень пенсійного органу.

Отже, не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання пенсійного органу призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788 з 20 травня 2022 року, оскільки, як було вказано вище, за встановлених судом обставин та правового регулювання спірних правовідносин, належним способом захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Враховуючи невмотивованість рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії, суд не може замість пенсійного органу визначати підстави не зарахування ним до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону № 1788, того чи іншого періоду (в даному випадку йдеться про періоди роботи з 01 грудня 2010 року по 23 квітня 2012 року та з 15 серпня 2003 року по 04 травня 2004 року та з 17 квітня 2006 року по 07 грудня 2009 року), і, самостійно визначивши такі підстави, надавати їм правову оцінку.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн (квитанція від 20 червня 2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27 травня 2022 року № 75 «Про відмову у призначенні пенсії».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року, зареєстровану за № 3791, про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повне судове рішення складено 21 липня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко