Справа № 463/3957/22
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/3957/22
Провадження №2-а/463/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

представника позивача - Сухоцього М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування постанов серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року; серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року, винесених уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення, а також стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 26.10.2021 року о 11 год. 13 хв. за адресою: Н-09, км 429+900, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 36,6% (10,036 тон). Постановою серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 23.12.2021 року о 12 год. 49 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 27,8% (8,348 тон). Постановою серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 24.12.2021 року о 10 год. 21 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 18,7% (6,618 тон). Постановою серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 24.12.2021 року о 10 год. 21 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 19,9% (6,846 тон). Вищезазначені постанови вважає незаконними, винесеними за відсутності належних доказів та складені з порушеннями вимог КУпАП, а також Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, а викладені в них обставини не відповідають дійсності. Вищевказані транспортні засоби марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 та марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_2 , належать на праві власності ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» та згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу є спеціалізованими самоскидами. Максимальна допустима вага транспортних засобів з вантажем згідно з технічними параметрами транспортного засобу 41800 тон, при цьому навантаження на першу вісь 7500 тон, на другу вісь 7500 тон, на третю 13400 тон, на четверту 13400 тон. Вага транспортного засобу без навантаження 14825 тон. Максимально допустима вантажопідйомність згідно з технічними параметрами транспортного засобу 26900 тон. Відстані між осями 2030+2620+1400 мм. Із змісту постанов про притягнення до адміністративної відповідальності не вбачається можливим з`ясувати на підставі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу з урахуванням похибки від загальної маси транспортного засобу. Оскаржувані постанови не місять інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативно габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. В оскаржуваних постановах не зазначено категорії транспортного засобу, а також типу транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс)на вісі), тобто тих даних, на підставі яких встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу. Оскаржувані постанови не містять повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та містять посилання на обставини, які у жодному випадку не можуть відповідати дійсним обставинам справи. Вказані постанови позивач вважає незаконними, оскільки, за його твердженнями Правил дорожнього руху не порушував, уповноважена особа Державної служби України з безпеки на транспорті не в повній мірі встановила необхідні для вирішення справи обставини, не довела належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення. А тому, просить визнати протиправними та скасувати постанову серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року; серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року, винесених уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП та закрити справи про адміністративне правопорушення.

06 червня 2022 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії постанов серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року; серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року; серії ВМ № 00003742 від 17.12.2021 року та серії ВМ № 00003877 від 20.12.2021 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.06.2022 року, у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовлено.

Крім того, 06.06.2022 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог.

09 червня 2022 року заява позивача ОСОБА_1 з врахуванням вимог ст.47 КАС України про збільшення позовних вимог від 06.06.2022 року була повернена позивачу ОСОБА_1

04 липня 2022 року позивач надав додаткові пояснення у справі з яких вбачається наступне. Зазначає, що із оскаржуваних постанов при їх винесенні жодним чином не врахованого технічні особливості транспортних засобів, не враховано їх тип та зокрема те, що їх усилено додатковою віссю (друга вісь), яка перебирає на себе частину навантаження , тобто те, що це чотирьохрівневі автомобілі з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами, а також в жодній мірі не враховано масу самого транспортного засобу. Оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтованого відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах. Із змісту постанов про притягнення до адміністративної відповідальності не вбачається можливим з`ясувати на підставі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу з врахуванням технічних характеристик транспортного засобу. Як вбачається з технічних характеристик транспортних засобів розподіл навантаження здійснюється наступним чином: на першу вісь 7500 тон, на другу вісь 7500 тон, на третю 13400 тон, на четверту 13400 тон. Таким чином, при розміщенні вантажу насипом по кузову транспортного засобу навантаження розподіляється між другою, третьою та четвертими осями, а не тільки на задню здвоєну вісь. При цьому, враховуючи дані про масу, перевезених вантажів, які містяться у видаткових накладних, а також резюмуючи, що розподіл навантаження здійснювався між трьома задніми осями то очевидним є те, що межі перевищення навантаження на задню здвоєну вісь, зазначені в оскаржуваних постановах у жодному випадку не можуть відповідати фактичним обставинам справи та є хибними.

Представником відповідача 11 липня 2022 року подано відзив на позов. Зазначає, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені в оскаржуваних постановах, підтверджуються фотознімками транспортного засобу з номерними знаками в момент фіксації правопорушення, а також інформаційними картками габаритно-вагового контролю, які містять інформацію про результати. Згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю за постановою серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу в момент вчинення порушення склало 22846 кг при нормативно дозволеному 16 т.; згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю за постановою серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу в момент вчинення порушення склало 22618 кг при нормативно дозволеному 16 т.; згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю за постановою серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу в момент вчинення порушення склало 226036 кг при нормативно дозволеному 16 т.; згідно інформаційної картки габаритно-вагового контролю за постановою серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу в момент вчинення порушення склало 24348 кг при нормативно дозволеному 16 т. Основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, працюючи в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови. Технічні засобі фіксації адміністративних правопорушень відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України. Разом з тим, зазначає, що у випадку якщо Інструкцією передбачений порядок дій чи додаткові вимоги до рішення суб`єкта владних повноваження, не визначені законом та які ним безпосередньо не вимагаються, поведінка суб`єкта, який діє на виконання норм конституції та Законів України не може бути поставлена під сумнів, а його рішення, зокрема, постанова у випадку відповідності її Конституції України та Законам України не може бути скасована лише з міркувань, коли норми підзаконного акту передбачають інший порядок її оформлення. Разом з тим, не обґрунтованими є доводи позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначенні пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується товарно-транспортною накладною, оскільки вказано товарно-транспортна накладна не містить жодних зазначень про навантаження на осі транспортного засобу і жодним чином не може спростувати факт перевищення навантаження на осі. Сам факт наявності ТТН не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Разом з тим, чинним законодавством не передбачена вимога «наявність в постанові «відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення». У зв`язку з наведеним, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки постанови прийняті правомірно та відсутні підстави для їх скасування.

Позовна заява поступила до суду 01.06.2022 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21.06.2022 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. Поновлено позивачу строк на звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 04.07.2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача, поновлено строк для подачі відзиву та долучено такий до матеріалів адміністративної справи.

Представник позивача Сухоцький М.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки.

У відповідності дост.205 КАС України суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 26.10.2021 року о 11 год. 13 хв. за адресою: Н-09, км 429+900, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 36,6% (10,036 тон) (а.с.7).

Постановою серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 23.12.2021 року о 12 год. 49 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 27,8% (8,348 тон) (а.с.8).

Постановою серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 24.12.2021 року о 10 год. 21 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 18,7% (6,618 тон) (а.с.9).

Постановою серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.132-1 КУпАП. В даній постанові зазначено, що 24.12.2021 року о 10 год.21 хв. за адресою: Н-09, км 430+200, Львівська область зафіксовано транспортний засіб марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 19,9% (6,846 тон) (а.с.10).

Транспортні засоби марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_1 та марки «МАЗ 6516V8-521-000» р.н. НОМЕР_2 , належать на праві власності ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» та згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , НОМЕР_4 є спеціалізованими самоскидами (а.с.11-12).

На виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходяться виконавчі провадження № 69123556, № 69123321, № 69123386, № 69123458, на підставі постанов, які оскаржуються позивачем в судовому порядку (а.с.22-25).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон 30.06.1993 № 3353-XII), Закон України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно зі ст.5 Закону «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ України основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 4 п.4 Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі «Правила дорожнього руху»).

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як вбачається із змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (далі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції.

Згідно вказаного Додатку № 1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не надано документів, які б містили інформацію про зважування транспортного засобу визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування.

В оскаржуваних постановах зазначені лише відомості лише щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, які підлягають обчисленню із відповідних первинних даних.

Зважаючи на відсутність в оскаржуваних постановах вищезгаданої інформації визначеної Інструкцією неможливо з`ясувати в чому полягає суть адміністративного правопорушення.

Отже, суд погоджується з доводами сторони позивача, що в оскаржуваних постановах відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушень, також відсутній відеозапис руху транспортного засобу. Представником відповідача не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав відповідач не відповідають обставинам справи, також відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанов, у постановах не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортних засобів позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Як встановлено судом, оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати оскаржувані постанови та закрити відповідні справи про адміністративне правопорушення, що з огляду на положення ч.2 ст.9 та ч.3 ст.286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

При цьому, судом не приймаються доводи представника відповідача про те, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені в оскаржуваних постановах, оскільки постанови не містять інформації про категорії та типу транспортного засобу, повну масу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, тобто даних, на підставі яких встановлено навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 36,6% (10,036 тон), 27,8% (8,348 тон), 18,7% (6,618 тон), 19,9% (6,846 тон).

Недоліки постанов, якими суб`єктом владних повноважень притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, унеможливлює встановлення судом фактичних обставин правопорушення, які підлягають доказуванню. Постанови із вказаними порушеннями не можуть залишатися в силі.

Що стосується позовної вимоги позивача про визнання протиправними постанов, то в задоволенні такої вимоги слід відмовити, оскільки ч.3 ст.286 КАС України не передбачено такого рішення суду, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом встановлено, що під час звернення з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 гривень (а.с.6).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанови серії ВМ № 00004610 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00004733 від 23.12.2021 року; серії ВМ № 00005052 від 29.12.2021 року; серії ВМ № 00005051 від 29.12.2021 року, винесені уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП - скасувати, а справи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядкуст.272 КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 03135, м.Київ, проспект Перемоги,14, .

Суддя Грицко Р.Р.