Справа № 440/10516/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 р. Справа № 440/10516/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.11.21 по справі № 440/10516/21

за позовом ОСОБА_1

до 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про:

- визнання протиправною бездіяльність 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо не видання відповідного наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 15 % від посадового окладу;

- зобов`язання нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 15% від посадового окладу з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язання включити до грошового атестату ОСОБА_1 щомісячну надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу;

- зобов`язання видати ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу, до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 для перерахунку основної пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що проходив службу у 3 Територіальному Одеському вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та 31.12.2020 був звільнений зі служби. Під час проходження служби мав доступ до державної таємниці та за умовами своєї професійної діяльності він постійно працював із відомостями, що становлять державну таємницю та мають ступінь секретності, однак у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 надбавка за службу в умовах режимних обмежень встановлювалася у розмірі 10%, замість 15%. Вважаючи вказує бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, згідно його посадової інструкції начальник 3 сектору штабу в мирний час відповідає за збереження секретних мобілізаційних документів, в тому числі і з грифом "цілком таємно". Також там сказано, що начальник 3 сектору штабу несе персональну відповідальність за збереження державної таємниці (в тому числі і з грифом "цілком таємно), яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків. Згідно Посадової інструкції начальника 3 сектору штабу ТВУ3 фахівець 3 сектору штабу знаходиться у підпорядкуванні начальника 3 сектору штабу. На час тимчасової відсутності фахівця 3 сектору штабу (відпустка, навчання, хвороба тощо) його посаду замінює та виконує його обов`язки начальник 3 сектору штабу. А фахівець 3 сектору штабу протягом 2019 року двічі була у відпустці (дві частини відпустки) і протягом місяця на навчанні у Львові.

Позивач наголошує, що постійно передавались матеріальні носії секретної інформації (в тому числі і з грифом "цілком таємно") один одному, про що зазначалось у Актах.

Крім того, позивач зазначає, що на той факт, що 2019 та 2020 роки нічим між собою відносно його посадових обов`язків не відрізнялись, проте з невідомих причин командування за 2019 рік виплачувало лише 10% надбавки за службу в умовах режимних обмежень, а за 2020 рік вже 15%. Крім того, всі начальники 3 сектора штабу, що служили в 3 ТВУЗ до 2019 року а також у 2021 році завжди отримували надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу у 3 ТВУЗ Держспецзв`язку з 18.07.2000 по 31.12.2020.

Під час проходження служби позивач мав доступ до державної таємниці, наданий наказами від 30.11.2018 №30 ДСК/РСО-Д, 17.12.2018 №60-ос, від 31.01.2019 №3 ДСК/РСО-Д, від 16.01.2020 №6 о/с.

Відповідно до витягу із наказу начальника 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 09.12.2020 №68-ос, звільнено із служби за підпунктом а пункту 2 (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону та пунктом 173 Положення у запас Збройних Сил України майора ОСОБА_1 , начальника 3 сектору Штабу, припинено контракт та виключено його зі списків особового складу з урахуванням часу на здачу справ і посади 31.12.2020. Вислуга років на 31.12.2020 складає: календарна - 25 років 05 місяців 11 днів, пільгова - 01 рік 10 місяців 22 дні, всього - 27 років 04 місяці 03 дні.

У липні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зокрема просив повідомити підстави не виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень у період з 01.01.2019 по 31.12.2020 роботу у розмірі 15% (ступінь секретності "цілком таємно").

23.07.2021 листом №54/03-135-7 відповідач повідомив позивача про те, що у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 ОСОБА_1 нараховувалась надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% від посадового окладу, що становить 789,00 грн., а у період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 рік - у розмірі 15% від посадового окладу, що становить 1183,50 грн. Виплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень виплачується на підставі рапорту начальника структурного підрозділу та з дотриманням вимог ст. 30 Закону України «Про державну таємницю». Рапортом була встановлена надбавка в розмірі 10% з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби з 01.01.2019 року по 31.12.2019 у розмірі 15%, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимг з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання суспільних відносин, пов`язаних з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України визначено Законом України «Про державну таємницю» (далі - Закон України №3855-XII).

Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 2,3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» (далі - Закон України №3855-XII).

На виконання зазначених вимог закону, Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення № 414).

Згідно п. 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Пунктом 6 Положення визначено, що надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Таким чином з викладеного слідує, що до грошового забезпечення військовослужбовця входять такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

При цьому, право на надбавку у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці виникає за сукупності двох умов:

- наявність дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю;

- фактична постійна діяльність із відомостями, що становлять державну таємницю.

Статтею 1 Закону України №3855-XII визначено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.

Приписами ст. 22 Закону України №3855-XII передбачено, що залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Відповідно до п. 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Пунктом 5 Положення № 414 визначено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Пунктом 6 Положення визначено, що персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) та з метою приведення нормативно-правових актів Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у відповідність до законодавства, наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 13.03.2018 № 151 затверджена «Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» (далі Інструкція № 151), яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до пунктів 1, 4 глави 3 розділу ІІІ Інструкції №151 військовослужбовцям, які проходять службу в умовах режимних обмежень (крім військовослужбовців, зазначених у пункті 3 цієї глави), виплачується надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень встановлюється військовослужбовцям за займаною посадою наказом по особовому складу відповідно до затверджених начальниками підрозділів Держспецзв`язку (в Адміністрації - Головою Держспецзв`язку) номенклатур посад, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, на підставі рапортів начальників, погоджених з режимно-секретним органом.

У рапорті зазначаються реквізити та номер пункту номенклатури посад, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, дата призначення військовослужбовця на посаду, реквізити наказу про призначення на посаду, дата надання доступу до матеріальних носіїв секретної інформації та реквізити наказу про надання доступу до матеріальних носіїв секретної інформації, ступінь секретності відомостей, що становлять державну таємницю, з якими працює військовослужбовець, розмір надбавки до посадового окладу та дата її встановлення.

Аналізуючи зазначені нормативні акти, колегія суддів доходить вважає, що надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Отже, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону України "Про державну таємницю" залежить від ступеня секретності.

Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.

Таким чином, положення статті 30 Закону України "Про державну таємницю", пунктів 2, 5 Положення №414 слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі допуск до державної таємниці не є однозначною підставою для здійснення виплати надбавки. Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу розпорядженням УСБ України в Полтавській області від 24.05.2011 №31д надано допуск до державної таємниці за формою 3.

Наказом начальника 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 30.11.2018 №30 ДСК/РСО-Д ОСОБА_1 з 01.12.2018 надано доступ до секретної інформації зі ступенем секретності "Таємно".

Розпорядженням УСБ України в Полтавській області від 04.01.2019 №1д ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2.

Наказом начальника 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 31.01.2019 №3 ДСК/РСО-Д ОСОБА_1 з 31.01.2019 надано доступ до секретної інформації зі ступенем секретності "Цілком таємно", "Таємно".

Отже позивач з 01.12.2018 по 30.01.2019 мав допуск до державної таємниці за формою 3 та як начальник 3 сектору штабу у своїй діяльності мав доступ до документів, що підпадають під гриф "таємно", а з 31.01.2019 по 31.12.2020 мав допуск до державної таємниці за формою 2 та як начальник 3 сектору штабу у своїй діяльності мав доступ до документів, що підпадають під гриф "цілком таємно", "таємно".

Наказом начальника 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 07.12.2018 №66-ос ОСОБА_1 установлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% з 01.12.2018.

Наказом начальника 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.01.2020 №6-ос, на підставі рапорту першого заступника начальника територіального вузла - начальника штабу полковника Друзя В.В. від 16.01.2020, ОСОБА_1 установлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% з 01.01.2020.

Вказані вище накази є чинними, доказів їх оскарження та скасування до суду не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, що судом першої інстанції не витребувано у відповідача посадові інструкції начальника та фахівця 3 сектору З ТВУЗ, що діяли у 2019 році, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 року витребувано у 3 територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належним чином засвідчені копії посадових інструкцій начальника та фахівця 3 сектору 3 територіального вузлу урядового зв`язку Держспецзв`язку, що діяли у 2019 році по посаді, яку займав ОСОБА_1 .

На виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 року 3 територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надано відповідь, з якої встановлено, що в результаті масшабного вторгнення російських військ до України 24 лютого 2022 року та введення воєнного стану в Україні 3 територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України змінив місце дислокації та був переміщений у визначений район. Задля безпеки та недопущення захвату документів ворогом, частину документів було знищено встановленим порядком, в тому числі посадові інструкції військовослужбовців та працівників, які втратили чинність у 2021 році в з`язку з введенням нових. Тобто всі посадові інструкціїї, які діяли до 2021 року були знищені.

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції з внутрішнього опису матеріальних носіїв секретної інформації, що перебувають у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відповідно до посадової інструкції начальника 3 сектору штабу з січня 2019 по грудень 2019 року не займався розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та іншими матеріальними носіями державної таємниці з грифом секретності «цілком таємно». За період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в 3 секторі штабу на обліку перебував один наказ Адміністрації Держспецзв`язку від 21 травня 2015 року №М- 001 з грифом «цілком таємно», з яким позивач тільки одноразово ознайомився. Безпосереднє зберігання наказів, видань, печаток та штампів, інших матеріальних носіїв секретної інформації 3 сектору штабу було покладене відповідно з посадовою інструкцією на фахівця з мобілізаційної роботи 3 сектору штабу.

Позивачем не виконано вимоги ст. 30 Закону України №3855-XII, в частині постійної роботи із відомостями, що становлять державну таємницю «цілком таємно», оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достовірних доказів які б свідчили про фактичну діяльність позивача із відомостями, що становлять державну таємницю з грифом секретності «цілком таємно» у період із 01.01.2019 по 31.12.2019.

Таким чином відповідачем доведено відсутність підстав для отримання позивачем надбавки до посадового окладу у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці у період із 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмір 15 % від посадового окладу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо виплати позивачу надбавки за період із 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмір 10 % від посадового окладу є правомірними, з огляду на відсутність фактичної діяльності із відомостями, що становлять державну таємницю з грифом секретності «цілком таємно».

Крім того, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 15% від посадового окладу з урахуванням проведених виплат, та зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу, до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 для перерахунку основної пенсії, то з огляду на їх похідний характер по відношенню до права позивача на надбавку до посадового окладу у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці за період із 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 15% від посадового окладу, у зв`язку із відсутністю такого права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні.

Згідно копії грошового атестату №24/20 від 31.12.2020, відповідачем включено до грошового атестату, який направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для призначення ОСОБА_1 пенсії, надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача включити до грошового атестату ОСОБА_1 щомісячну надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року по справі № 440/10516/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 440/10516/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва В.А. Калиновський