Справа № 300/5540/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/5540/21 пров. № СК-А/857/23676/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Дутки І.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Кудиба З.І.;

від третьої особи - Гаврилишин О.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. в адміністративній справі за позовом Бурштинської міської ради Івано-Франківської обл. до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун Сербул Юрій Васильович, про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору (суддя суду І інстанції: Микитин Н.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 45 хв. 19.11.2021р., м.Івано-Франківськ),-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2021р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Бурштинська міська рада звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пищ М.С. ВП № 66710618 від 08.09.2021р. про відкриття виконавчого провадження та про стягнення 24000 грн. виконавчого збору; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір (Т.1, а.с.2-4).

Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що з метою добровільного виконання рішення суду від 11.03.2021р. у справі № 300/3300/20 міська рада на підставі письмової заяви ОСОБА_1 від 27.08.2021р. сформувала проект рішення № 3129 «Про внесення зміни до генерального плану суміщеного з детальним планом території щодо облаштування заїзду до земельної ділянки по АДРЕСА_1 », що пропонувався розглянути на черговій сесії 30.09.2021р.

Водночас, із змісту Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» слідує, що внесення змін до генерального плану с.Озеряни та виконання рішення суду вимагає тривалого часу.

Спірні постанови державного виконавця встановлюють 10-денний строк виконання рішення суду, останні надійшли до позивача 14.09.2021р., тобто, виконати рішення суду в цей строк є неможливо.

Таким чином, враховуючи специфіку розглядуваних правовідносин, добровільність виконання рішення суду позивачем, підстави для винесення спірних постанов державного виконавця є відсутніми.

Ухвалою суду від 26.10.2021р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 (Т.1, а.с.25-27).

Розгляд цієї справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників страви, із урахуванням особливостей, встановлених ст.287 КАС України (Т.1, а.с.25-27).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.1, а.с.153-160).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач Бурштинська міська рада, яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.1, а.с.189-195).

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідно до Регламенту Бурштинської міської ради, затв. рішенням міської ради № 41/2-20 від 18.12.2020р., проект рішення № 3129 попередньо розглядався в постійних комісіях ради, що підтверджується відповідними протоколами.

У розпорядження міського голови № 433 від 19.07.2021р. «Про скликання шістнадцятої сесії Бурштинської міської ради» та від 17.08.2021р. не увійшов проект рішення № 3129, оскільки попередньо не пройшов обов`язкову процедуру розгляду в постійних комісіях ради.

Після розгляду в комісіях вказаний проект був включений 17.09.2021р. в проект порядку денного чергової сесії, що стверджується розпорядженням міського голови № 549 від 17.09.2021р. «Про скликання дев`ятнадцятої сесії Бурштинської міської ради».

Таким чином, рішення суду виконано в добровільному порядку з дотриманням Регламенту міської ради та без вчинення жодних дій державним виконавцем.

Наголошує на тому, що відповідачем прийнято до розгляду заяву про відкриття виконавчого провадження, яка підписана неуповноваженою особою (інтереси недієздатної ОСОБА_1 повинен представляти опікун ОСОБА_2 ; натомість, останній передоручив ці функції ОСОБА_3 ). Водночас, суд не вжив заходів для встановлення фальшивості вказаного документа.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви (пояснення, заперечення) на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду справи, 11.03.2021р. Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі № 300/3300/20, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправними дії Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської обл. щодо невключення в генеральний план с.Слобода Галицького району Івано-Франківської обл. дороги (проїзду) до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , по наявному під`їзному шляху з АДРЕСА_1 ; зобов`язано Озерянську сільську раду Галицького району Івано-Франківської обл. на черговій сесії внести зміни в генеральний план с.Слобода, позначивши (вказавши) дорогу (під`їзний шлях) до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , по наявному під`їзному шляху з вул.І.Франка с.Слобода Галицького району Івано-Франківської обл. (Т.1, а.с.4-6).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 замінено відповідача - Озерянську сільську раду Галицького району Івано-Франківської обл. на її правонаступника - Бурштинську міську раду Івано-Франківської обл. (Т.1, а.с.91-94).

За наслідком розгляду апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021р. в справі № 300/3300/20, прийнято постанову від 14.07.2021р., якою апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Івано-Франківської обл. (яка є правонаступником Озерянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської обл.) залишено без задоволення, а зазначене рішення суду першої інстанції - без змін (Т.1, а.с.112-116).

29.07.2021р. Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі № 300/3300/20 видано стягувачу виконавчий лист (Т.1, а.с.90).

08.09.2021р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пищ М.С., за заявою представника стягувача Гаврилишин Г.П. від 27.08.2021р. про відкриття виконавчого провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66710618 щодо примусового виконання виконавчого листа № 300/3300/20 від 29.07.2021р., виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Озерянську сільську раду Галицького району Івано-Франківської обл. на черговій сесії внести зміни в генеральний план с.Слобода, позначивши (вказавши) дорогу (під`їзний шлях) до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , по наявному під`їзному шляху з АДРЕСА_1 ; вказаною постановою надано строк на виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (Т.1, а.с.21).

Також 08.09.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пищ М.С. у виконавчому провадженні № 66710618 винесено постанову про стягнення з боржника Бурштинської міської ради Івано-Франківської обл. виконавчого збору в розмірі 24000 грн.; зазначена постанова обґрунтована тим, що на момент відкриття виконавчого провадження рішення суду боржником фактично в повному обсязі не виконано (Т.1, а.с.22).

Вирішуючи наведений спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця стосовно послідовного винесення постанов про відкриття виконавчого провадження і стягнення виконавчого збору відповідають приписам ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, матеріалами справи та фактичними обставинами справи не підтверджується добровільне виконання боржником рішення суду до початку його примусового виконання, що стверджується фактичними обставинами справи.

Щодо доводів про підписання письмових пояснень представником ОСОБА_3 замість опікуна ОСОБА_2 , то суд не встановлював жодних обставин справи на підставі поданих пояснень; також такі пояснення не є доказами відповідно до ст.72 КАС України.

Вирішуючи наведений спір стосовно оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, колегія суддів виходить з наступних мотивів.

Із змісту розглядуваного позову Бурштинської міської ради слідує, що остання оспорює правомірність рішень відповідача про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. у виконавчому провадженні ВП № 66710618.

З огляду на межі доводів та вимог позовної заяви, спірним питанням для позивача Бурштинської міської ради є правомірність постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору.

При цьому, позивач вважає, що в розглядуваному випадку не було підстав для відкриття виконавчого провадження і надання 10-денного строку для виконання рішення суду через специфіку розглядуваних правовідносин щодо внесення органом місцевого самоврядування змін до генерального плану. Водночас, державний виконавець помилково виніс постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду виконано в добровільному порядку до початку виконавчого провадження.

Вказані обставини входять в предмет доказування по цій справі.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Приписами ст.1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 наведеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Окрім цього, приписами ст.27 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1 цієї статті).

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 цієї статті).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 цієї статті).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч.4 цієї статті).

Системний та буквальний аналіз наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» в аспекті спірних правовідносин вказує на те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Також на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження.

Натомість, перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження.

За таких умов стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 28.04.2020р. в справі № 480/3452/19, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

З огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник спір, суд першої інстанції дійшов правильного та послідовного висновку про те, що на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не відкривати виконавче провадження чи не вирішувати питання стягнення виконавчого збору шляхом винесення відповідних постанов.

Таким чином, державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов від 08.09.2021р. про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Водночас, позивачем не доведено наявності обставин протиправності прийнятих відповідачем постанов.

Оскільки рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2021р. у справі № 300/3300/20 фактично не було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому державний виконавець 08.09.2021р. на підставі ст.ст.3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» чітко та однозначно визначено природу виконавчого збору як збору, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, при цьому визначено розмір збору як для рішень майнового характеру, так і для рішень немайнового характеру (ч.ч.2 і 3 ст.27 цього Закону).

За загальним правилом така плата стягується державним виконавцем у всіх випадках виконання рішень, примусове виконання яких передбачає справляння виконавчого збору; винятки із цього правила передбачені ч.ч.5 і 9 ст.27 цього Закону.

Водночас, виконавчий збір не слід ототожнювати із заходами відповідальності за невиконання рішень та вимог державного виконавця, що передбачені ст.ст.75, 76 названого Закону.

Оскільки розглядувана ситуація не підпадає під випадки, за яких виконавчий збір не стягується; на час відкриття виконавчого провадження судове рішення не було виконано у повному обсязі в добровільному порядку, тому в державного виконавця були наявними правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Стосовно доводів апелянта про те, що Бурштинською міською радою добровільно виконано вищевказане судове рішення в адміністративній справі № 300/3300/20, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено під час судового розгляду, рішення суду в справі № 300/3300/20 набрало законної сили 14.07.2021р., та оприлюднено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 16.07.2021р.

Примірник постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021р. в справі № 300/3300/20 Бурштинська міська рада отримала 15.07.2021р., що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції (Т.1, а.с.112).

Розпорядженням міського голови Бурштинської міської ради № 433 від 19.07.2021р. «Про скликання шістнадцятої сесії Бурштинської міської ради» вирішено скликати шістнадцяту сесію 30.07.2021р. та визначено проєкт порядку денного (Т.1, а.с.132-135).

Згідно іншого розпорядженням міського голови № 490 від 17.08.2021р. скликано вісімнадцяту сесію Бурштинської міської ради на 27.08.2021 (Т.1, а.с.137-140).

Таким чином, фактичне виконання рішення суду в справі № 300/3300/20, на підставі якого видано виконавчий лист 29.07.2021р., залежало виключно від волевиявлення боржника - Бурштинської міської ради, яке в спірному випадку відсутнє, про що свідчить неодноразове проведення сесій міської ради з дати отримання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021р. без включення до порядку денного питання виконання такого рішення суду, що свідчить про відсутність волевиявлення боржника до добровільного виконання судового рішення.

Під час розгляду справи позивачем не доведено наявність перешкод чи поважних причин, які б унеможливлювали добровільне виконання рішення суду на сесії міської ради у період з 15.07.2021р. по дату відкриття виконавчого провадження - 08.09.2021р., через що відповідачем підставно 08.09.2021р. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду по справі № 300/3300/20 та винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Водночас, виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання.

На заяву-звернення ОСОБА_1 від 27.08.2021р. (вх. № Г-442 від 27.08.2021) щодо внесення змін в генеральний план с.Слобода позивачем Бурштинською міською радою листом № Г-442/02-17 від 13.09.2021р. повідомлено заявника про формування проекту відповідного рішення (Т.1, а.с.11, 112).

09.09.2021р. сектором архітектури та містобудування розроблено проект рішення № 3129 «Про внесення зміни до Генерального плану суміщеного з Детальним планом території по АДРЕСА_1 » (Т.1, а.с.12-13).

17.09.2021 на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою вирішено підтримати проект рішення № 3129 та рекомендовано внести на розгляд сесії, що підтверджується відповідним протоколом № 16 (Т.1, а.с.124-128).

Відповідно до протоколу засідання постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності, етики та регламенту № 17 від 21.09.2021р. проголосовано за підтримання проекту рішення № 3129 та рекомендовано внести на розгляд чергової сесії Бурштинської міської ради (Т.1, а.с.129-131).

30.09.2021р. Бурштинською міською радою за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № Г-442 від 27.08.2021р.) прийнято рішення № 10/19-21 «Про внесення зміни до Генерального плану суміщеного з Детальним планом території по АДРЕСА_1 », яким надано дозвіл виконавчому комітету на розроблення проекту містобудівної документації «Внесення зміни до Генерального плану суміщеного з Детальним планом території по АДРЕСА_1 »(Т.1, а.с.60).

Відтак, з дати відкриття виконавчого провадження (08.09.2021р.) розпочалося примусове виконання рішення суду в справі № 300/3300/20, тому покликання позивача на добровільне виконання такого рішення після відкриття виконавчого провадження є необґрунтованим.

При цьому, обов`язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили по справі № 300/3300/20, є безумовним, він виник з дати отримання такого рішення (15.07.2021р.) та не може зумовлюватися поданням стягувачем заяви (27.08.2021р.) про необхідність виконання рішення суду, на яку посилається позивач, обґрунтовуючи добровільність виконання рішення суду.

Водночас, вчинення позивачем формальних заходів, які стосуються виконання рішення суду, без врахування висновків суду, виконавчого листа та мети, яка покладалася судом в такий спосіб захисту, нівелює значення судового рішення та підриває довіру особи в здійснення правосуддя.

Щодо доводів про підписання письмових пояснень представником ОСОБА_3 замість опікуна ОСОБА_2 , то суд не встановлював жодних обставин справи на підставі поданих пояснень, а також такі пояснення не відносяться до доказів відповідно до ст.72 КАС України.

Також в цій частині доводів апеляційної скарги колегія суддів керується тим, що відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Згідно норм процесуального закону підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права; предмет позову становлять позовні вимоги особи.

Із змісту апеляційної скарги слідує, що в такій позивач змінив (доповнив) підстави позову доводами щодо підписання заяви про відкриття виконавчого провадження неуповноваженою особою.

Такі доводи не зазначені в позовній заяві, останні не заявлялися шляхом доповнення (зміни, збільшення) позову.

За таких обставин в силу приписів ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача, пояснення третьої особи були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову (в межах його доводів), а тому заявлений позов не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Відповідно до правил ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Бурштинську міську раду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бурштинської міської ради Івано-Франківської обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. в адміністративній справі № 300/5540/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Бурштинську міську раду Івано-Франківської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 21.07.2022р.