Справа № 500/2175/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2175/22

19 липня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., позивачки - ОСОБА_1 та представника позивача - Андрусенка І.Я. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.12.2021 №4206/03-16, щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах наступні періоди роботи:

- на заводі "Індуктор" - з 03.07.1989 по 01.12.1989 та з 03.03.1992 по 01.03.1996;

- на ВАТ "Каскад" - з 01.03.1996 по 02.12.2002 на посаді монтажника радіопаратури і приладів, що фактично відповідає посаді паяльщика свинцю.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1, оскільки досягла віку 50 років, має стаж більше 7 років 6 місяців на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці та більше 20 років страхового стажу. До стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці Позивачка відносить період роботи на посаді паяльщика свинцю, яку вона фактично виконувала, проте у трудовій книжці була зазначена, як монтажник радіоапаратури і приладів. Вказана робота відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників і відповідно до ст.100, п.а, ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Проте, рішенням про результати розгляду заяви Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії від 20.12.2021 Позивачці було відмовлено у підтвердженні пільгового стажу. Підставою для відмови було те, що документами поданими на розгляд комісії не підтверджено факт роботи заявниці на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право на пенсію на пільгових умовах. За таких обставин підстав для підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 немає.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки у зазначений період Позивачка виконувала роботу яка полягала у паянні блоків живлення котушок свинцем. Характер роботи складався із того, що Позивачка отримувала комплект плат та протягом робочого часу за своїм робочим місцем паяла радіодеталі на платах за допомогою свинцевого припою. Для роботи видавався робочий одяг (білі халати, косинки). Так як робота була шкідливою, Позивачці як паяльщику свинцю видавали молоко.

Зауважила, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, оскільки відповідне право останньої належно підтверджено відповідними записами у її трудовій книжці, а посилання відповідача щодо відсутності первинних документів, які підтверджують зайнятість на пільговій посаді, а також з відсутністю відомостей про проведення атестації робочих місць на підприємстві вважають незаконним, оскільки обов`язок її проведення покладається на адміністрацію підприємства та не становить підстав обмеження права працівника на пільгову пенсію.

Ухвалою суду від 23.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 13.06.2022.

Представник відповідача подав до суду 08.06.2022 відзив та просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначено, що при призначенні пенсій за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком па пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

У грудні 2021 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшла заява позивача, у якій вона звернулась до Комісії з питань підтвердження стажу роботи для підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісія з питань підтвердження стажу роботи прийняла рішення від 20.12.2021 №4206/03-16, за результатами якого, документами, що були подані на розгляд комісії не підтверджено факт роботи позивачки на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право па пенсію відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для прийняття даного рішення стало те, що будь - яких документів, відповідно до яких можна було б визначити до якого розділу чи підрозділу списків слід віднести періоди роботи заявниці на заводі «Індуктор» та ВАТ «Індуктор» не представлено.

Розділами XVI «Електротехнічне виробництво», XVII «Радіотехнічне виробництво» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 (який чинний у період роботи до 31.12.1991 року), до яких можна віднести періоди роботи на заводі «Індуктор» та ВАТ «Індуктор», посади намотувальника та монтажника радіоапаратури і приладів не передбачені.

При призначенні пенсій за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право па пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

На розгляд комісії представлено висновок щодо якості проведеної атестації ВАТ «Індуктор» від 29.07.1999 №192 згідно наказів по підприємству від 14.03.1994 №48, від 06.04.1994 №81 та від 24.05.1995 №120. Відповідно до зазначеного висновку підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 тільки машиністам котельної цеху №2.

Таким чином, документами поданими на розгляд комісії не підтверджено факт роботи заявниці на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право на пенсію відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 06.07.2022 та задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Протокольною ухвалою суду від 06.07.2022 відкладено на 19.07.2022.

Позивачем на 08.07.2022 подано до суду заяву про долучення доказів.

В судовому засіданні 19.07.2022 представник позивача, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань до суду не надходило.

Заслухавши вступне слово позивача та його представника, свідка, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, що 08.07.2021 позивачка звернулась до Монастириського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач, прийняв рішенням про відмову у призначенні пенсії №79 від 15.07.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та повідомив позивачку, що згідно ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право па призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. З 1 січня 2021 року по 31 рудня 2021 року - не менше 28 років.

У грудні 2021 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшла заява позивача, у якій вона звернулась до Комісії з питань підтвердження стажу роботи для підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісія з питань підтвердження стажу роботи прийняла рішення від 20.12.2021 №4206/03-16, за результатами якого, документами, що були подані на розгляд комісії не підтверджено факт роботи позивачки на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право па пенсію відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для прийняття даного рішення стало те, що будь - яких документів, відповідно до яких можна було б визначити до якого розділу чи підрозділу списків слід віднести періоди роботи заявниці на заводі «Індуктор» та ВАТ «Індуктор» не представлено.

Розділами XVI «Електротехнічне виробництво», XVII «Радіотехнічне виробництво» Списку №2 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 (який чинний у період роботи до 31.12.1991 року), до яких можна віднести періоди роботи на заводі «Індуктор» та ВАТ «Індуктор», посади намотувальника та монтажника радіоапаратури і приладів не передбачені.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 розділами XV «Електротехнічне виробництво і ремонт електротехнічного устаткування» та XVI «Виробництво виробів електронної техніки і радіоапаратури» посада монтажника радіоапаратури і приладів не передбачена.

При призначенні пенсій за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право па пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річиого періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

На розгляд комісії представлено висновок щодо якості проведеної атестації ВАГ «Індуктор» від 29.07.1999 №192 згідно наказів по підприємству від 14.03.1994 №48, від 06.04.1994 №81 та від 24.05.1995 №120. Відповідно до зазначеного висновку підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 тільки машиністам котельної цеху №2.

Таким чином, документами поданими на розгляд комісії не підтверджено факт роботи заявниці на посадах та роботах, які зараховуються до стажу роботи, які дають право на пенсію відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідача, позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до положень статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; за статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Пунктом "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11(далі - Закон №1788-Х11) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 4 ст. 13 Закону №1788-Х11 передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Згідно ст. 100 Закону №1788-Х11, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону №1788-Х11 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядку) встановлено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно п. 4.1 та 4.5 Порядку, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 (дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 №442), відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрала чинності з 21.08.1992) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Частиною другою п. 4 Порядку проведення атестації встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих (п. 10 Порядку).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Положеннями пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за № 36 про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за № 162 втратила чинність. За цією ж постановою затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначеним списком № 1, у розділі ХХІІІ "Загальні професії" під п.23 визначено право осіб, на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, які були зайняті на наступних роботах: лудильники гарячим способом, зайняті лудінням виробів припоями, що містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени; освинцювальники; паяльщики по свинцю (свинцевопаяльщики); паяльщики, зайняті паянням виробів припоями, що містять свинець, а також припоями, що містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки або канцерогени.

Відповідно до Розділу XXI Загальні професії "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах", затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачено посаду паяльщики по свинцю (свинцевопаяльщики).

З 19.12.2008 в Україні чинний "Технічний регламент обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні", який затверджений 03.12.2008 постановою Кабінету Міністрів України. Регламент був розроблений на підставі положень Директиви Європейського Парламенту та Ради Європейського Союзу 2002/95/ЄС від 27.01.2003, яка набрала чинності з 01.07.2006. Дана директива обмежує використання у виробництві шести небезпечних речовин, в тому числі свинцю.

До цього часу (в період роботи позивача) при паянні печатних плат застосовувався припій на основі свинцю.

На сьогоднішній день загально відомим є той факт, що головними ознаками надлишку свинцю в людському організмі, які виділили медики, є: слабкість, зниження пам`яті, швидка стомлюваність, підвищена збудливість, болі в кінцівках, головні болі, болі в животі, порушення функції нирок, утворення свинцевого нальоту на яснах.

Згідно матеріалів справи, із записів представленої трудової книжки ОСОБА_1 працювала:

- завод «Індуктор»: 03.08.1978- прийнята учнем намотувальника; 22.12.1978 - присвоєно 1 розряд намотувальника; 04.01.1982 - присвоєно 2 розряд намотувальника; 04.05.1987- звільнена з роботи; 03.07.1989- прийнята учнем монтажника радіоапаратури і приладів; 01.08.1989 - присвоєно 2 розряд монтажника радіоелектронної апаратури і приладів; 01.12.1989- звільнена з роботи; 03.03.1992- прийнята монтажником радіоапаратури і приладів по 2 розряду; 01.03.1996 - звільнена з роботи;

- ВАТ «Каскад»: 01.03.1996 - монтажник радіоапаратури і приладів по 2 розряду; 02.12.2002 - звільнена з роботи.

Одночасно в трудовій книжці зазначено, що згідно наказу «Мінмашпрому» від 30.05.1994 №806 завод «Індуктор» перейменовано на ВАТ «Індуктор».

Довідкою Головного управління статистики в Івано-Франківській області від 10.12.2021 №03.2-11/2098-21 підтверджено історію перереєстрації заводу «Індуктор» в ПАТ «Індуктор»

З 17.12.2018 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості щодо припинення юридичної особи ПАТ «Індуктор» у зв`язку з визнанням банкрутом, з 25.05.2011 щодо припинення ВАТ «Каскад».

Отже, суд зазначає, що робота позивача на посаді монтажника радіоапаратури та приладів, а фактично виконання роботи паяльщика свинцю зі шкідливими умовами праці підтверджується записами в трудовій книжці позивача, архівного витягу від 18.06.2021 №396 із наказу №1 ВАТ "Каскад" смт. Коропець від 01.03.1996 про те, що відбулася реорганізація ВАТ "Індуктор" у ВАТ "Каскад" та позивачка прийнята на роботу з 01.03.1996, професія монтажник р/ап.

З пояснень свідка ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні слідує, що вона працювала разом з позивачкою, професійним завданням монтажника радіоапаратури та приладів було монтаж плат по схемах та кресленнях, а також їх розпаювання. Монтажник працював сидячи, в спецодязі (халат білого кольору), на спеціально обладнаному робочому місці з витяжною вентиляцією і повним набором монтажного інструменту і техніки, зокрема, паяльником (часто - на конвеєрі).

З наведеного вище слідує, що позивачка, працюючи монтажником радіоапаратури та приладів, фактично виконувала роботу паяльщика свинцю зі шкідливими умовами праці в контексті вищезгаданого Списку № 1, а тому має право на пільгову пенсію.

Крім того, при розгляді справи суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 06.12.2015 у справі № 686/19687/14а та підтриману Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 у справі №234/10773/17, де вказано, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону № 1788-Х11 має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Лише наявність достатніх доказів цих обставин породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність довідки про уточнюючий характер роботи, оскільки матеріалами справі підтверджується робота позивача на посаді монтажника радіоапаратури, а фактично паяльщика по свинцю, яка віднесена до Списку № 1 "производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах №1173".

Крім того, надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17(2-а/208/105/17).

Щодо відсутності доказів підтвердження атестації умов праці позивача слід вказати, що той факт, що позивач працювала із шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день підтверджується записами в трудовій книжці, архівними довідками та поясненнями свідка наданими суду.

Інших аргументів які б впливали на правову кваліфікацію спірних правовідносин учасники справи не навели.

Згідно із наказу №48 від 14.03.1994 на заводі Індуктор, затверджено з 01.03.1994 перелік робочих місць, посад, працівникам яких підтверджено право на пільги передбачені законодавством по цеху №2. Встановлено підвищені тарифні ставки робітникам цеху №2, які працюють з шкідливими умовами праці з 01.03.1994 - ОСОБА_1 - монтажник п/а, розряд - 2, оклад - 1289-87.

Відповідно до висновку №192 від 29.07.1999 Державної експертизи умов праці, експертизи якості проведеної атестації робочих місць в ВАТ Індуктор, результати атестації робочих місць за умовами праці рахувати недійсними по слідуючих професіях: 1. Наказ №48 від 14.03.1994 р. по цеху №2: машиніст котельні і майстер будівельних і монтажних робіт спорудження об`єктів. Посада монтажник р/а, не увійшла у список робочих місць результати атестації яких визнано недійсними.

Разом з тим, судом зазначає, що наявність атестації робочого місця, в даному випадку, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність доказів, які підтверджують факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 1 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії. Крім того, законодавцем вимоги про атестацію таких робочих місць введені пізніше за період роботи позивача в умовах шкідливості.

Велика Палата ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16, дійшла висновку про те, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивач має достатній спеціальний трудовий стаж який становить більше 7 років 6 місяців, загальний стаж роботи більше 20 років, робота за професією паяльщика свинцю, яку фактично виконував монтажник радіоапаратури та приладів, дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, то позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.12.2021 №4206/03-16, щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні пільгового стажу.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах наступні періоди роботи:

- на заводі "Індуктор" - з 03.07.1989 по 01.12.1989 та з 03.03.1992 по 01.03.1996;

- на ВАТ "Каскад" - з 01.03.1996 по 02.12.2002 на посаді монтажника радіопаратури і приладів, що фактично відповідає посаді паяльщика свинцю.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позову в сумі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.