Справа № 480/221/22
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2022 року Справа № 480/221/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувшиза правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/221/22 за позовом Приватного підприємства "Карла Маркса-2" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За наслідками проведення вказаної перевірки були встановлені порушення, які зафіксовані у відповідному акті. Разом з тим, позивач вказує про відсутність зафіксованих порушень, оскільки у водія на час проведення перевірки була наявна товарно-транспортна накладна та індивідуальна контрольна книжка водія для транспортного засобу не обладнаного тахографом.
Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 22.02.2022 заяву Приватного підприємства "Карла Маркса-2" про забезпечення позову було задоволено, а саме: зупинено дію постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 06.12.2021 № 235313 про застосування до Приватного підприємства "Карла Маркса-2" адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 480/221/22.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у ході проведення перевірки було встановлено, що надана водієм товарно-транспортна накладна не оформлена належним чином, оскільки не зазначені необхідні дані. Окрім того, зазначає про відсутність оформленої належним чином індивідуальної контрольної книжки водія.
Позивачем було направлено до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідні документи, а саме індивідуальна контрольна книжка та товарно-транспортна накладна були наявні на момент перевірки та надані посадовим особам Укртрансбезпеки.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ПП "КАРЛА МАРКСА-2" отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.12.2021 №235313, складену заступником начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Олександром Танченком, за змістом якої ПП «КАРЛА МАРКСА-2» 11.11.2021 о 17-00 на а/д Р-44 «Суми-Путивль-Глухів» біля с. Мінакове - акт № 314286 від 11.11.2021, допустило порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в зв`язку з чим з Позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф в розмірі 17 000 грн.
Оскаржувана постанова винесена на підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 314286 від 11.11.2021.
Згідно з Актом перевірки під час перевірки виявлено наступне порушення: «При перевезенні вантажу (кукурудза) згідно ТТН № 3304 від 11.11.2021 автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутня оформлена товарно-транспортна накладна на вантаж (не вказано параметри т/з загальної ваги, у тому числі з вантажем та маси брутто), відсутня оформлена індивідуальна контрольна книжка водія (не вказано: показники одометра, початковий, кінцевий, загальний пробіг, тривалість змінного періоду керування, міжзмінного відпочинку, чим порушено ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність абз. З част. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Позивач, не погоджуючись з постановою відповідача, звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
В розумінні статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення перевірки перевіряючим було надано товарно-транспортну накладну на вантаж, але відповідач зазначає, що на момент перевірки була відсутня оформлена товарно-транспортна накладна, оскільки не вказано параметри транспортного засобу, загальна маса транспортного засобу з вантажем, у тому числі, брутто з вантажем. Окрім того, посадовою особою відповідача зазначено, що на момент проведення перевірки була відсутня оформлена індивідуальна контрольна книжка водія (не вказано тривалість змінного періоду керування, тривалість міжзмінного відпочинку).
Суд не погоджується із такими висновками відповідача, враховуючи наступне.
Щодо відсутності оформленої індивідуальної контрольної книжки водія, то суд зазначає наступне.
Вимога щодо ведення індивідуальної контрольної книжки водія для транспортного засобу не обладнаного тахографом, передбачена пунктом 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 340 від 07.06.2010 (далі - Наказ 340).
Додатком № 3 до Наказу 340 передбачена форма індивідуальної контрольної книжки водія, яка містить низку даних, зокрема, дату, марку та реєстраційний номер колісного транспортного засобу, маршрут руху, показник одометра, початок робочої зміни, тривалість перерви між періодами керування за зміну, кінець робочої зміни, тривалість тощо.
При цьому ані самим Наказом 340, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом чи листами відповідних компетентних органів, не надано офіційного роз`яснення щодо порядку заповнення індивідуальної контрольної книжки водія.
Індивідуальна контрольна книжка (IKK) водія ОСОБА_1 була надана під час проведення перевірки, в ній зазначено, що даний документ виданий саме на ім`я ОСОБА_2 , IKK велася водієм, в ній був присутній відповідний запис за 11.11.2012 - дату проведення рейдової перевірки представниками Укртрансбезпеки, і відповідні пояснення водій надав в акті перевірки.
Утім, не зважаючи на дані обставини, представниками Укртрансбезпеки в акті перевірки зазначено, що індивідуальна контрольна книжка водія відсутня, що не відповідає дійсності. Фактично індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_1 була в наявності і була надана до перевірки, але в даному випадку посадові особи органу державного контролю мали зауваження саме до порядку її ведення, на підставі чого в акті перевірки був зроблений висновок щодо відсутності IKK.
Суд зазначає, що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.
Ані зазначеною нормою, ані будь-якою іншою нормою діючого законодавства не передбачена відповідальність за можливі помилки в заповненні індивідуальної контрольної книжки водія.
З приводу відсутності оформленої товарно-транспортної накладної, суд зазначає наступне.
В акті перевірки представниками Укртрансбезпеки зазначено про відсутність товарно-транспортної накладної при перевезенні вантажу кукурудзи. У тому ж самому акті посадові особи органу державного контроль зазначають номер ТТН №3304 від 11.11.2021 та описані недоліки, допущені вантажовідправником при складенні зазначеної товарно-транспортної накладної, а саме: не вказано параметри т/з загальна маса т/з з вантажем, у тому числі брутто з вантажем.
Позивач, звертаючись до суду, свою позицію обґрунтовує тим, що на момент проведення перевірки товарно-транспортна накладна була в наявності, про що зазначено в акті.
Щодо не зазначення в ТТН загальної маси т/з з вантажем, у тому числі брутто з вантажем, позивач зазначає, що перевезення кукурудзи на автомобілі КАМАЗ р/н НОМЕР_1 11.11.2021 здійснювалось під час збирання врожаю безпосередньо з поля на тік підприємства за адресою: с. Мінакове, вул. Садова, 63, і саме цей пункт розвантаження був вказаний в ТТН № 3304 від 11.11.2021.
Суд зазначає, що правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Наказ № 363), встановлені вимоги до перевезення окремих видів вантажів в залежності від специфіки їх походження, особливостей завантаження, зважування, транспортування тощо.
Розділом 19 Наказу №363 встановлені вимоги до перевезення саме сільськогосподарської продукції. Так, пунктом 19.1.8 Наказу №363 встановлено: «При перевезенні зерна з ланів на токи сільгоспвиробників зважування рухомого складу з вантажем і без вантажу виконується на токах».
Відповідач не заперечує той факт, що відповідно до вищевказаної товарно-транспортної накладної автомобілем позивача здійснювалось транспортування кукурудзи з ланів на токи позивача.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 3014,30 грн, який сплачений позивачем за подання позовної заяви та забезпечення позову, згідно квитанцій від 21.12.2021 та від 21.02.2022.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Приватного підприємства "Карла Маркса-2" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.12.2021 № 235313.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька