Справа № 420/9817/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9817/22
УХВАЛА

21 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Геннадія Леонідовича, Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, в тому числі у зв`язку з невиконанням ним повноважень передбачених п.2.2 Положення про департамент та ст.24 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, так як не забезпечено термінів підготовки, узагальнення зауважень і пропозицій, коригування та надання на розгляд уповноважених постійних комісій, міського голови та до апарату Одеської міської ради проекту рішення (на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 вх.№31-К-6686, з проханням передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :45:007:0004 для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , рішення міської ради так і не надано), що призвело до порушення термінів встановлених ч.9 ст.118 ЗК України, ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та відповідно порушено конституційні права гр. ОСОБА_1 на землю визначені ст.14 Конституції України та стст.81,118 Земельного кодексу України;

зобов`язати Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради (відповідно п.2.2 Положення про Департамент та п.11 ст. 24 Регламенту), в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст. 24 Регламенту) забезпечити візування, редагування, узагальнення зауважень і пропозицій до проекту рішення Одеської міської ради на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022;

зобов`язати в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст. 24 Регламенту) Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради надати проект рішення Одеської міської ради, підготовлений на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022 на розгляд чергового засідання відповідної постійної комісії Одеської міської ради, яка уповноважена розглядати питання передачі земельних ділянок у власність громадян;

зобов`язати в семиденний термін (згідно абз.2 п.10 ст. 24 Регламенту) Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради надати клопотання на адресу Одеського міського голови Труханова Г.Л. щодо включення до порядку денного чергової сесії Одеської міської ради належним чином завізованого з узагальненими зауваженнями та пропозиціями та відредагованого проекту рішення, підготовленого на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022;

визнати протиправною бездіяльність Одеського міського голови Труханова Г.Л. у зв`язку з невиконанням ним повноважень передбачених пунктами 1, 9 частини 4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що призвело до порушення термінів, встановлених ч.9 ст.118 ЗК України, ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та відповідно порушено конституційні права гр. ОСОБА_1 на землю (на моє звернення до міського голови від 10.08.2021 вх.№31-К-6686, з проханням передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :45:007:0004 для індивідуального дачного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , рішення міської ради так і не надано), визначені ст. 14 Конституції України та ст. ст. 81, 118 Земельного кодексу України, так як ним: не забезпечено здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України (згідно п.1 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»); не забезпечено підготовку на розгляд ради рішення ради на мою заяву від 10.08.2021 до міського голови, так як воно належить до її відання (п.9 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»); не забезпечено дотримання порядку і строку розгляду Департаментом земельних ресурсів та Одеською міськрадою моєї заяви від 10.08.2021 до міського голови, так як Департамент згідно п. 1.4 Положення про Департамент підпорядкований міському голові;

зобов`язати Одеського міського голову ОСОБА_3 , відповідно до пунктів 1, 7, 9 частини 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.2 ст.13 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, забезпечити в місячний термін здійснення підготовки, візування, узагальнення зауважень та пропозицій, остаточного редагування проекту рішення, підготовленого на звернення до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022;

зобов`язати Одеського міського голову Труханова Г.Л., відповідно до п. 8 ч. 4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.2 ст.13 Регламенту Одеської міської ради VIII скликання, внести пропозиції до порядку денного чергового засідання Одеської міської ради проекту рішення, підготовленого на звернення позивача до міського голови від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022;

зобов`язати Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення позивача від 10.08.2021 №31-К-6686 та від 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст. 123 КАС України.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 замовлено землевпорядну документацію та отримано висновок Державної експертизи про розгляд документації із землеустрою, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі землевпорядної документації сформовано земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер :45:007:0004.

Позивач 10.08.21 звернувся до Одеського міського голови з проханням передачі у його власність земельної ділянки площею 0,6 га, кадастровий номер :45:007:0004 для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак порушене позивачем у заяві від 10.08.2021 питання на засідання постійної комісії Одеської міської ради з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин та на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради не розглядалося, у зв`язку із чим позивач 16.07.2022 звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Таким чином, звернення позивача від 10.08.2021 у відповідності до ч. 6 ст. 123 ЗК України підлягало розгляду у двотижневий строк (до 24.08.2021), і саме зі спливом такого строку розпочався відлік строку на звернення до суду із вимогами щодо бездіяльності відповідача (з 25.08.2021).

Таким чином, шестимісячний строк на звернення до суду щодо оскарження бездіяльності відповідача відносно розгляду звернення позивача від 10.08.2021 сплинув 25.02.2022, однак із даним позовом позивач звернувся 16.07.2022, тобто із суттєвим порушенням строку на звернення до суду із даними вимогами.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

При цьому строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах із суб`єктом владних повноважень особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 380/2355/20 від 28 травня 2021 року.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (пункт 47, заява №3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

З урахуванням наведеного, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду із даним позовом в 16.07.2022, - ним пропущено шестимісячний строк на звернення до суду із даними позовними вимогами.

При цьому, в листопаді 2021 р. позивач звернувся до ООАС із позовом до Одеського міського голови, в результаті чого рішенням від 04.02.2022 по справі № 420/24319/21 в задоволенні позову відмовлено.

Отже суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду пропущено з причин, які виникли з волі позивача, а, отже, не є поважними. Жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, позивачем не надано та судом не знайдено.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу відповідно до ст. 123 КАС України необхідно звернутися до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даними позовними вимогами.

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Геннадія Леонідовича, Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк