Справа № 140/4398/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4398/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю представника позивача Хитрик Н.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області, позивач) звернулося в суд із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Відділ примусового виконання рішень, відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов від 03.06.2022 у ВП №66864260 про стягнення виконавчого збору та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, винесені державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі №140/15509/20 за позовом ОСОБА_1 до кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук Світлани Миколаївни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії кадастрового реєстратора та зобов`язано його скасувати внесені 06.10.2020 зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318. За наслідками апеляційного перегляду справи, постановою апеляційного суду від 31.05.2021 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На виконання вказаного рішення видно виконавчий лист №10267/21 та в подальшому, 21.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66864260 з примусового його виконання.

27.01.2022 Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/15509/20 винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: боржника кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук С.М. на кадастрового реєстратора, повноваження якого поширюються на територію Ковельського району Волинської області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ідентифікаційний код юридичної особи 39767861).

03.06.2022 в межах виконавчого провадження № 66864260 державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 13000,00 грн та витрат виконавчого провадження в сумі 202,26 грн.

Позивач не погоджується із винесеними постановами та вважає їх протиправними, оскільки ГУ Держгеокадастру не було стороною в справі №140/15509/20 та не могло виконувати судове рішення. Після заміни сторони виконавчого провадження та надходження відповідної ухвали суду до управління, ним було вжито всіх необхідних заходів для виконання судового рішення, яке було виконано добровільно 17.06.2022. Тривале виконання судового рішення було зумовлено об`єктивними обставинами і державний виконавець не може стверджувати про те, що невиконання судового рішення було здійснено без поважних на це причин. Тому із посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для їх винесення. З цих підстав позов просить задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами Глави 11 Розділу 2 Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ КАС України, судове засідання призначено на 10:30 год. 18.07.2022. 18.07.2022 у справі оголошено перерву до 11:30 год 22.07.2022.

У поданому суду відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» визначено підстави стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. У даному випадку, відповідачем рішення суду не було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, а відтак у державного виконавця були підстави, визначені статтями 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження» для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Звертає увагу на ту обставину, що при стягненні виконавчого збору не має значення причини невиконання судового рішення, оскільки за виконання рішень немайнового характеру його стягнення пов`язане із відкриттям виконавчого провадження. Враховуючи вказане, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.07.2022 проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

У судове засідання 22.07.2022 представник відповідача не з`явився, хоча про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений.

За приписами статті 268 КАС України неявка в судове засіданні учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Тому розгляд справи проведено у відсутності представника відповідача.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук С.М. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії щодо внесення 06.10.2020 змін до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318 та зобов`язано кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук С.М. скасувати внесені 06.10.2020 зміни до відомостей Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0318 (а.с. 114-118).

08.07.2021 у справі №140/15509/20 видано виконавчий лист № 10267/2021 (а.с.119).

Постановою державного виконавця від 21.09.2021 відкрито виконавче провадження № ВП 66864260 по примусовому виконанню рішення суду у справі №140/15509/20, де пунктом 3 даної постанови з боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі 12000 грн (а.с.125).

В цей же день у ВП 66864260 державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.121,123).

27.01.2022 Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/15509/20 винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: боржника кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук С.М. на кадастрового реєстратора, повноваження якого поширюються на територію Ковельського району Волинської області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ідентифікаційний код юридичної особи 39767861) (а.с.40-42).

Постановою державного виконавця від 16.02.2022 замінено боржника у ВП 66864260 кадастрового реєстратора відділу у Шацькому районі Міжрайонного управління у Любомльському і Шацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Ткачук С.М. на кадастрового реєстратора, повноваження якого поширюються на територію Ковельського району Волинської області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ідентифікаційний код юридичної особи 39767861) ( а.с. 44 зворот ).

Також 16.02.2022 винесено вимогу державного виконавця про виконання даного рішення (а.с.45).

03.06.2022 постановами про скасування процесуальних документів у ВП 66864260 скасовано постанови державного виконавця від 21.09.2021 про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.110,112).

В цей же день державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 13000,00 грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 202,26 грн (а.с. 72 зворот, 73 зворот).

17.06.2022 позивачем листом за вих. №8.3.0.2220-1558/2-22 проінформовано відповідача про виконання судового рішення (а.с.74).

На даний час ВП 66864260 є незавершеним.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно із частиною третьою статті 27 даного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною п`ятою статті 27 вказаного Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як встановлено частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VIII постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

За приписами частин п`ятої, дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII визначено випадки, коли виконавчий збір не стягується.

Тобто, виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом № 1404-VІІІ, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження, після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Детальний порядок стягнення виконавчого збору виконавцем визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція № 512/5).

Пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Здійснюючи правовий аналіз норм наведеного вище Закону №1404-УІІІ, суд зазначає, що ним визначений можливий порядок вирішення питання стягнення виконавчого збору державним виконавцем, що залежить від тих чи інших умов. Так, таке питання вирішується відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з одночасним зазначенням про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У іншому випадку, якщо виконавчий збір не стягнуто, таке питання вирішується в порядку, встановленому частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ, яка визначає наслідки закінчення виконавчого провадження.

Положення статті 27 Закону №1404-VIII дають підстави для висновку, що виконавчий збір стягується у всіх випадках, крім тих, які визначені у частинах п`ятій та дев`ятій названої статті, вже при відкритті виконавчого провадження та при цьому сам факт відкриття виконавчого провадження є тією подією, з якої розпочинається примусове виконання виконавчого документа.

Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем на виконання вищевказаних норм, 21.09.2021 у ВП 66864260 винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Ці постанови у встановленому порядку не були оскаржені.

Ухвалою суду від 27.01.2022 було замінено боржника у справі №140/15509/20, а відтак постановою державного виконавця від 16.02.2022 замінено боржника у ВП 66864260.

За змістом частин першої - другої статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 даної статті визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відтак на виконання вказаних норм та у зв`язку із заміною боржника у даному виконавчому провадженні, державним виконавцем винесено постанови від 03.06.2022 про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження від 21.09.2021 та винесено нові про їх стягнення, з врахуванням ухвали суду про заміну боржника у даній справі.

Фактично постановою про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.06.2022 відповідач не стягує по новому виконавчий збір, а лише у відповідності до вимог Закону № 1404-VIII та Інструкції № 512/5 корегує їх з врахуванням заміни сторони виконавчого провадження.

При цьому суд наголошує, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» не визначено термінів коли саме державний виконавець при зміні боржника у справі повинен винести постанову про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, з врахуванням заміни сторони виконавчого провадження, якщо вони виносились раніше, та з врахуванням норм частини п`ятої статті 15 Закону.

Тобто, виконавець виносячи такі постанови вчинив технічні дії пов`язані із її подальшим виконанням.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що порушення термінів винесення процесуального документа державним виконавцем не є безумовною обставиною для його скасування.

У даному випадку, виконавчий лист у цій справі не підпадає під перелік виконавчих документів, за якими виконавчий збір не стягується відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

Так, у позовній заяві позивач стверджує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення суду і рішення було виконано ним добровільно.

Однак, суд вказані твердження до уваги не приймає, оскільки як вбачається із наявних матеріалів справи, виконавче провадження відкрито 21.09.2021, на даний час воно є незавершеним, а лист про фактичне виконання направлено виконавцю 17.06.2022.

Втім суд звертає увагу, що Закон № 1404-VIII чітко регламентує, що виконавчий збір не стягується тоді, коли рішення було виконане до відкриття провадження, чого в даному випадку немає, та не прив`язує його стягнення до того, чи рішення виконано добровільно або примусово, чи були відповідні об`єктивні підстави для його невиконання.

Частинами першою, другою статті 42 Закону визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції № 512/5 визначено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Абзацом 6 регламентовано порядок винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Із матеріалів виконавчого провадження ВП 66864260 вбачається, що при відкритті провадження державним виконавцем вирішувалось питання про стягнення витрат виконавчого провадження.

Тобто, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження у відповідності до вказаних норм правомірно було винесено постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження.

При цьому позивачем, ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено того, що саме було порушено виконавцем при винесенні постанови від 03.06.2022 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження.

Проаналізувавши вищенаведене суд вважає, що оскаржувані постанови винесені із дотриманням вимог статей 18, 26, 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 8 розділу III, 2 розділу VI Інструкції № 512/5 та є правомірними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 268, 287, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.С. Денисюк