Справа № 140/4152/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4152/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 19.01.2022 №14 щодо відмови у призначенні пенсії за віком; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.05.1980 по 01.04.2001 в Кобулетському вузлі зв`язку.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 12.01.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, досягну вши необхідного пенсійного віку та надавши пакет документів для призначення пенсії.

Однак, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 19.01.2022 №14 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, до страхового ста жу позивача не був зарахований період роботи з 01.05.1980 по 01.04.2001 в Кобулетському вузлі зв`язку, так як до уваги при призначенні пенсії не було взято трудову книжку позивача НОМЕР_1 , на титульній сторінці якої не зазначено посилання згідно якого документу зроблено виправлення дати народження.

З таким рішенням відповідача 1 позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує її конституційне право на соціальний захист з огляду на наступне.

Відповідно до статті 48 КЗпП України та статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом про трудову діяльність працівника та таким, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів до неї, регламентовані Порядком ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Для вирішення подібних питань, щодо неясності, в оформленні трудової книж ки затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою КМУ за №637 від 12.08.1993.

Так, згідно до пунктом 1 Порядку №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших доку ментів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установа ми.

Згідно до пунктом 2.6. Порядку №58, у разі виявлення неправильного або не точного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно до пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників №301 від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки повинно мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої такі порушення було вчинено.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Разом з тим, позивач зазначає, що всі записи трудової книжки містять чіткі відомості про дату прийому на роботу, переведення, звільнення, відбитки печаток підприємств, номери наказів, а записи на першій сторінці узгоджуються з відомостями паспорта громадянина України.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

У відзивах на позов від 16.06.2022 №1500-0903-7/61795 ГУ ПФУ в Одеській області та від 27.06.2022 №0300-0902-7/22700 ГУ ПФУ у Волинській області, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказали, що ОСОБА_1 12.01.2022 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ГУ ПФУ в Одеській області, розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, 19.01.2022 прийняло рішення №14 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю належно підтвердженого страхового стажу.

Статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку. За доданими до заяви документами до страхового стажу позивача зараховано із необхідних 28 років лише 06 років 10 місяців 15 днів.

До уваги при призначенні пенсії не взято трудову книжку позивача НОМЕР_1 від 04.05.1980, оскільки вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162, в подальшому Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (наявність виправлень дати народження позивача на титульній сторінці трудової книжки, які здійснено без зазначення посилання на документ, згідно якого зроблено такі виправлення). Відтак, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.05.1980 в Кобулетському вузлі зв`язку з 01.05.1980 по 01.04.2001.

Пенсійним органом повідомлено позивача про необхідність надання уточнюючих довідок про періоди роботи, виданих підприємством, на якому працювала ОСОБА_1 на підставі первинних документів за час виконання роботи. Оскільки, інших документів, які підтверджують ці обставини не надано, тому відсутнє належне підтвердження спірного страхового стажу.

У зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2021 році не менше 28 років страхового стажу, ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

З наведених підстав просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 12.01.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додала: трудову книжку НОМЕР_1 від 04.05.1980; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорта; диплом; документи про стаж від 25.11.2021 №02-3/118500, від 12.01.2022 №15; свідоцтво про народження дитини (а.с.43-56).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 .

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 19.01.2022 №14 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із невиконанням однієї з умов передбаченої статтею 26 Закону, а саме наявність у 2021 році не менше 28 років страхового стажу.

У рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 6 років 10 місяців 15 днів

За результатами розгляду документів, доданих до заявии до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.05.1980, оскільки на титульній сторінці не зазначено посилання згідно якого документу зроблено виправлення дати народження, також до стажу не зараховано період навчання з 01.07.1976 по 10.07.1979 згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки має місце виправлення ім`я по батькові.

Для зарахування періодів необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством на якому ОСОБА_1 працювала на підставі первинних документів за час виконання роботи, а також уточнюючу довідку з навчального закладу (а.с.15).

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 01.05.1980 по 01.04.2001, а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваних у даній адміністративній справі дій з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 №1058-ІV

За нормами статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи до уваги при призначенні пенсії не взято трудову книжку позивача НОМЕР_1 від 04.05.1980, внаслідок чого до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.05.1980 по 01.04.2001 в Кобулетському вузлі зв`язку (Республіка Грузія).

Відмова ГУ ПФУ у Одеській області мотивована тим, що трудова книжка позивача заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях (на титульній сторінці не зазначено посилання згідно якого документу зроблено виправлення дати народження).

Судом, на підставі записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 встановлено наступне: на підставі запису №1 позивач з 01.05.1980 прийнята ученицею на Кобулетський вузол зв`язку (наказ №37-1 від 08.05.1980); на підставі запису №2 позивач з 16.06.1980 переведена на посаду телеграфістки (наказ №46-2 від 19.06.1980); згідно з записом №3 позивач з 16.08.1990 переведена в ВЗ Очхамурі оператором (наказ №67-6 від 28.08.1990); відповідно до запису №4 позивач з 01.04.2001 звільнена з займаної посади у зв`язку з скороченням (наказ №17 від 30.03.2001). Титульна сторінка трудової книжки та запис про звільнення з роботи скріплені печаткою Кобулетського вузла зв`язку (організацією яка видавала книжку та з якої було звільнено позивача) та завірені підписом відповідальної особи (а.с. 13-14).

Записи трудової книжки містять чіткі відомості про дату прийому на роботу, переведення, звільнення, відбитки печаток підприємств, номери наказів, а виправлений запис про дату народження на першій сторінці (05.11.1961) узгоджується з відомостями паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 .

Таким чином, з досліджених доказів (записів у трудовій книжці позивача) вбачається, що позивач дійсно у період з 01.05.1980 по 01.04.2001 перебувала на роботі в Кобулетському вузлі зв`язку (Республіка Грузія). А тому, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність не зарахування відповідачем 1 вищевказаного періоду до страхового стажу позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Володимир-Волинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України з метою з`ясування обставин зроблено запит до національного архіву Грузії. Однак, згідно наданої архівом м. Кобулеті за №01-16/959 від 27.08.2021 відповіді, документи вузла зв`язку м. Кобулеті на зберігання до державного архіву м. Кобулеті не були внесені, тому надати будь-яку інформацію про трудову діяльність позивача вони не мають можливості (а.с.17).

Так, Верховний суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обстави ни, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховно го Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Аналіз наведених вище норм законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, а також встановлені у справі обставини дають суду підстави для висновку, що рішення відповідача 1 є протиправним, оскільки воно не відповідає закону та прийняте з формальних підстав, без врахування істотних обставин у справі щодо факту трудової діяльності позивача. Це рішення не може вважатися таким, що прийняте добросовісно, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, з наведених вище підстав, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 19.01.2022 №14 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.05.1980 по 01.04.2001 в Кобулетському вузлі зв`язку.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, з урахуванням зазначеного, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області (відповідача, який виніс протиправне рішення від 19.01.2022 №14) слід стягнути судові витрати в сумі 992,40 грн, сплачені згідно з квитанцією від 07.04.2022 №0.0..1

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 січня 2022 року №14 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 травня 1980 року по 01 квітня 2001 року в Кобулетському вузлі зв`язку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук