Справа № 580/3080/19
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року справа № 580/3080/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) від 10 серпня 2019 року №Ф-41707-17;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області скасувати зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховані позивачу, як фізичній особі - підприємцю.

Ухвалою суду від 07.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 21.10.2019 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.07.2022 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 22.07.2022 допущено заміну відповідача Головного управління ДФС у Черкаські області () на правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44131663).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час прийняття оскарженої вимоги відповідач неправомірно здійснив подвійне нарахування ЄСВ, як фізичній особі-підприємцю, та особі, що здійснює незалежну професійну діяльність, що не відповідає вимогам законодавства.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, що здійснює такі види економічної діяльності КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права», з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, не може бути підприємцем у межах такої адвокатської діяльності. Чинним законодавством не заборонено фізичній особі, яка здійснює незалежну адвокатську діяльність, бути підприємцем та здійснювати іншу підприємницьку діяльність, не заборонену законом. З огляду на це, на думку відповідача, позивач повинен сплачувати єдиний внесок, і як фізична особа-підприємець, так і особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

У додаткових поясненнях відповідач звернув увагу, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №580/1253/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу від 07.02.2019 №41707-17 про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску у сумі 36552,10 грн. адміністративний позов задоволено частково. Визнано частково протиправною дану вимогу на суму зобов`язань 18276,72 грн., які нараховані були позивачу за 2017-2018 роки як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Тобто нарахування позивачу як фізичній особі- підприємцю недоїмки на суму 18275,38 грн. є правомірними. На виконання рішення суду (від 26.12.2019 у справі №580/1253/19), 15.07.2020 рішенням про коригування сум єдиного внеску №89/23-00-52-33-012 зменшено щоквартальні нарахування єдиного внеску у сумі 18276,72 грн, нараховані платнику як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

У період спірної вимоги від 10.08.2019 №41707-17 по справі №580/3080/19 увійшли нарахування єдиного внеску з 2017 по другий квартал 2019 року як фізичній особі підприємцю у сумі 23783,74 грн., яка виникла в результаті несплати автоматично проведених нарахувань як фізичній особі-підприємцю за періоди:

8446,66 (704 грн. за 12 місяців) - нарахування за 2017 рік, з урахуванням переплати в сумі 1,34 грн. (8448 грн. - 1,34 грн.=8446,66 грн.);

9828,72 грн. (819,06 за 12 місяців) -нарахування за 2018 рік;

2754,18 грн. (918,06 грн. х 3 місяці)- за І квартал 2019 року терміном сплати 19.04.2019;

2754,18 грн. (918,06 грн х 3 місяці) -за ІІ квартал 2019 року терміном сплати 19.07.2019;

Тобто, в результаті коригування даних ІКП ОСОБА_1 , у період спірної вимоги від 10.08.2019 увійшли нарахування позивачу як фізичній особі-підприємцю.

На підставі наведеного відповідач вважає, що інтегрована картка платника податків по єдиному внеску по ОСОБА_1 приведена у відповідність до вимог законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 02.03.2012 зареєстрована, як фізична особа-підприємець.

Основний вид економічної діяльності позивача як фізичної особи-підприємця 69.10 діяльність у сфері права.

Також судом становлено, що 27.02.2012 позивачем отримано свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №456, видане на підставі рішення Черкаської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

07.02.2019 відповідач прийняв вимогу №Ф-41707-17, якою зобов`язав позивача сплатити недоїмку з єдиного соціального внеску в сумі 42060,46 грн.

За даними інформаційної системи контролюючого органу за кодом бюджетної класифікації 71040000 станом на 31.07.2019 загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску становить 42060,46 грн., яка виникла внаслідок несплати поточних нарахувань:

8446,66 грн. (704,00 *12)- нарахування виключно за 2017 рік з урахуванням переплати у сумі 1,34 (8448грн. - 1,34 грн.) = 8446,66 грн.

8448,00 грн. (704,00 *12) - нарахування за 2017 рік єдиного внеску особами, які забезпечують себе роботою самостійно згідно декларації №5725 від 10.05.2018 терміном сплати 10.05.2018;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці)- за І квартал 2018 року терміном сплати 19.04.2018 за діяльність фізичної особи-підприємця;

2457,18 грн. (819,06 грн х 3 місяці) -за І квартал 2018 року терміном сплати 19.04.2018 за провадження незалежної професійної діяльності;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці) - нарахування за II квартал 2018 року терміном сплати 19.07.2018 за діяльність фізичної особи-підприємця;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці) - нарахування за II квартал 2018 року терміном сплати 19.07.2018 за провадження незалежної професійної діяльності;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці) - нарахування III квартал 2018 року терміном сплати 19.10.2018 за діяльність фізичної особи-підприємця;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці) - нарахування за III квартал 2018 року терміном сплати 19.10.2019 за провадження незалежної професійної діяльності;

2457,18 грн. (819,06 грн. 3 місяці) - нарахування за IV квартал 2018 року терміном сплати 21.01.2019 за діяльність фізичної особи-підприємця;

2457,18 грн. (819,06 грн. х 3 місяці) - нарахування за IV квартал 2018 року терміном сплаті 21.01.2019 за провадження незалежної професійної діяльності;

2754,18 грн. (918,06 грн. х 3 місяці)- за І квартал 2019 року терміном сплати 19.04.2019;

2754,18 грн. (918,06 грн х 3 місяці) -за II квартал 2019 року терміном сплати 19.07.2019.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №580/1253/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 07.02.2019 №41707-17 про сплату боргу недоїмки з єдиного внеску у сумі 36552,10 грн. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною дану вимогу в частині нарахування зобов`язань 18276,72 грн., які визначені позивачу за 2017-2018 роки як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду 15.07.2020 рішенням відповідача про коригування сум єдиного внеску №89/23-00-52-33-012 зменшено щоквартальні нарахування єдиного внеску у сумі 18276,72 грн., нараховані платнику як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Після проведених коригувань в інтегрованій картці платника (код платежу 71040000) за 2017-2019 роки, як фізичній особі підприємцю, проведено автоматичні нарахування сум єдиного внеску у розмірі мінімального страхового внеску на суму 23783,74 грн., в тому числі:

8446,66 (704 грн. за 12 місяців) - нарахування за 2017 рік, з урахуванням переплати в сумі 1,34 грн. (8448 грн. - 1,34 грн.=8446,66 грн.);

9828,72 грн. (819,06 за 12 місяців) - нарахування за 2018 рік;

2754,18 грн. (918,06 грн. х 3 місяці) - за І квартал 2019 року терміном сплати 19.04.2019;

2754,18 грн. (918,06 грн х 3 місяці) - за ІІ квартал 2019 року терміном сплати 19.07.2019.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076), статтею 1 якого визначено що, адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 63.2 статті 63 Податкового кодексу України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Абзацом другим пункту 63.5 статті 65 Податкового кодексу України, передбачено, що фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464), платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність регламентується статтею 65 Податкового кодексу України, статтею 5 Закону №2464, Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок) та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.11.2014 року №1162 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок платників ЄСВ).

Відповідно до пункту 6.7 розділу VI Порядку обліку та пункту 1 розділу III Порядку обліку платників ЄСВ для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати до контролюючого органу за місцем постійного проживання заяву за формою №5-ОПП, заяву за формою №1-ЄСВ та копію свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) внесено зміни до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП, у тому числі ФОП - платниками ЄП, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, які набули чинності з 01 січня 2017 року.

Базою нарахування ЄСВ для платників, зазначених у пп. 4 (крім ФОП - платників ЄП) та 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄСВ, встановленої Законом №2464.

При цьому сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць (п. 2 частини першої ст. 7 Закону № 2464 у редакції Закону № 1774).

Отже, починаючи з 01.01.2017, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом № 2464.

При цьому, сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Доказів подачі позивачем заяв за формою №5-ОПП, заяву за формою №1-ЄСВ про взяття на облік як самозайнятої особи матеріали справи не містять. Більш того, відповідач вказує, що зняв позивача з обліку як самозайняту особу.

Отже, оскільки позивач з 2017 по 2019 роках зареєстрована як фізична особа-підприємець, тому на неї покладено обов`язок щодо сплати ЄСВ в розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску.

З огляду на викладене, відповідачем правомірно в інтегрованій картці платника (код платежу 71040000) за 2017-2019 роки, як фізичній особі підприємцю, проведено автоматичні нарахування сум єдиного внеску в розмірі мінімального страхового внеску на суму 23783,74 грн., як наслідок позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з пунктами 3, 4. розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2016 року № 393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2016 за №609/28739), вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Враховуючи, що відповідачем здійснено коригування інтегрованої картки позивача в бік зменшення на суму 18276,72 грн., які нараховані в якості ЄСВ як самозайнятій особі, тому станом на час розгляду спору права позивача не вважаються порушеними, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО