Справа № 497/1107/22
Суддя: Висоцький С. О.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1107/22
Провадження № 2-а/497/8/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"19" липня 2022 р. м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович, вивчивши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Болградського районного відділення поліції ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАО № 537899 від 10.05.2022 року про накладення адміністративного штрафу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, просить відновити йому 10-денний строк на оскарження цієї постанови.

Ухвалою суду від 27.06.2022 року адміністративний позов було залишено без руху в зв`язку із недотримання позивачем вимог закону в частині подання позовної заяви недержавною мовою.

30.06.2022 року позивачем було усунено вказаний недолік та надано позовну заяву, викладену українською мовою.

Отримавши позову заяву, викладену державною мовою, суд перевірив виконання вимог ст.ст. 160, 161 КАС України та ухвалою від 04.07.2022 року адміністративний позов було залишено без руху в зв`язку із невідповідністю поданої позовної заяви вимогам п. 8, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, оскільки позовна заява не містила зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також адміністративна позовна заява не містила поштового індексу сторін, повного найменування відповідача як юридичної особи, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача; реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреса або адреса електронної пошти сторін, позивачем не додано доказів того, що зазначений ним відповідач є юридичною особою суб`єктом владних повноважень, що не дає суду можливості встановити наявність у відповідача адміністративної процесуальної правосуб`єктності та дотримання позивачем вимог процесуального закону щодо визначення в позовній заяві відповідача.

Окрім цього, судом були відхилені доводи поважності причин пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем у клопотанні про поновлення цього строку, - отримання копії оскаржуваної постанови від Державної виконавчої служби 24.06.2022 року оскільки з п. 9 вказаної вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 отримав її копію в день її винесення, тобто, 10.05.2022 року, й запропоновано позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.

14.07.2022 року позивачем подано адміністративну позовну заяву в уточненій редакції, в який зазначено інших відповідачів та наведено додаткові підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду позивач вказав, що 9 травня 2022 року у вечірній час його зупинили невідомі особи військові, які безпідставно його побили по різних частинах тіла, по спині кулаками, ногами, а потім викликали співробітників поліції, які склали оскаржувану постанову вночі 10 травня 2022 року. На цей момент розмови зі співробітниками поліції у позивача через отримані тілесні ушкодження боліла голова, нудило. Також позивач зазначає, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності він розписався, але копію йому не надали, права не роз`янили. Позивач наполягає, що повний текст постанови отримав лише 24.06.2022 року від виконавчої служби.

Вирішуючи по суті заяву про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов наступних висновків.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд вважає, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 537899 від 10.05.2022 року про накладення адміністративного штрафу ОСОБА_1 отримав 10.05.2022 року, про що свідчить його підпис на самій постанові у розділах 8 та 9.

Разом з тим, позивач звернулася з даним позовом 27 червня 2022 року, тобто з очевидним порушенням строків на звернення з позовом до адміністративного суду.

Строк звернення до суду, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Наведені причини поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в заяві позивача, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки позивачем не доведено обставини, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду, у визначений законом строк.

Так, посилання позивача на застосування до нього фізичної сила, завдання тілесних ушкоджень не підтверджені жодними докази й не можуть бути прийняті судом до уваги.

При цьому позивач зазначає, що 10 травня 2022 року знав про факт складання відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак, наполягаючи, що не отримав в день складання її копії, за період з 10 травня 2022 року до 24 червня 2022 року, маючи реальну можливість отримати копію постанови, наприклад, звернувшись до органу поліції, не вжив жодних заходів з отримання копії постанови, чим, на думку суду, проявив власну байдужість та небажання захищати свої права шляхом оскарження постанови.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Висновки суду відповідають і рішенню Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011, яким визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, для поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні клопотанні про поновлення строку звернення до суду та, як наслідок повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. ст. 123, п. 9 ч. 3 ст. 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Болградського районного відділення поліції ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути позивачу

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені ст.ст.293, 295 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: _______ С.О.Висоцький