Справа № 160/6309/22
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року Справа № 160/6309/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
03.05.2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач-1), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виразилася у не зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи ОСОБА_1 : з 19.11.1982 р. по 01.06.2003 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 р. на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15» та відмові призначити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу: з 19.11.1982 р. по 01.06.2003 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 р. на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа №15» та призначити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню), у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що після оформлення пенсії за віком ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, що має стаж понад 30 років та вийшла на пенсію за віком. Рішенням відповідача-1 позивачу відмовлено у виплаті допомоги, у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу всіх періодів роботи через невідповідність займаних позивачем посад Постанові Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 року. Позивач не погоджується з такими діями відповідача та зазначає, що вона працювала на посаді викладача музичної школи та перебувала на посаді директора позашкільного навчального закладу, що про свідчить трудова книжка позивача. До Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, віднесено посади позивача та навчальний заклад, в якому працювала позивач.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/6309/22 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
26.05.2022 року на офіційну електронну адресу суду та 07.06.2022 року засобами поштового зв`язку від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до суду надійшло клопотання про залучення співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року клопотання про залучення співвідповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Залучено в якості другого відповідача до участі в адміністративній справі №160/6309/22 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2). Розгляд справи розпочато спочатку.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
02.06.2022 року представником відповідача-1 подано до суду лист, в якому повідомлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості надати належним чином засвідчені копії документів ОСОБА_1 , оскільки відповідні документи зберігаються в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
05.07.2022 року від відповідача-2 на офіційну електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначив, що оскільки ОСОБА_1 на дату призначення пенсії за віком необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років не мала, у відповідача-2 не було законних підстав для виплати позивачу грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
06.07.2022 року представником відповідача-2 подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме електронної копії відмовних матеріалів пенсійної справи.
Відповідачем-1, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
08.07.2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
При призначенні пенсії позивачу не було нараховано та виплачено грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 26.10.2021 року про виплату вказаної грошової допомоги.
Вказане рішення направлено супровідним листом відповідача-2 на адресу позивача 09.11.2021 року.
Не погоджуючись з відмовою відповідача-2 у перерахунку пенсії (не виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються загальнообов`язкове (далі - Закон № 1058-ІV).
Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191).
Порядок №1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою КМУ від 04 листопада 1993 року №909.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.
Згідно з пунктом 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі - Перелік).
Згідно з розділом 1 «Освіта» цього Переліку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: вищі навчальні заклади I-II рівнів: директори, їх заступники з акредитації, професійно-технічні навчально-виховної навчальні заклади (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Згідно з положеннями статті 62 Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Суд, зокрема у постанові від 20 лютого 2019 року (справа № 462/5636/16-а) дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Судом встановлено, що невиплата грошової допомоги позивачу зумовлена тим, що відповідач-1 не зарахував до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення такої грошової допомоги, стаж роботи згідно довідки від 20.10.2021 року №175.
Відповідно до вказаної довідки №175 від 20.10.2021 року ОСОБА_1 працює в Міському комунальному закладі культури «Дніпровська дитяча музична школа №15» викладачем з класу фортепіано з 19.11.1982 року (прийнята по наказу № 67 § 2 від 19.11.1982 року), директором Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа №15» з 23.05.2003 року (наказ № 55к/з від 23.05.2003 року) по теперішній час та за час роботи не мала відпусток без збереження заробітної плати.
Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19.11.1982 року, позивач працювала з 19.11.1982 року по 01.06.2003 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 року на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15».
Законом України "Про освіту" та Законом України "Про позашкільну освіту" зазначено, що позашкільна освіта є структурною ланкою освіти та її підсистемою.
Відповідно ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років (з підвищенням). Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто законодавець не обмежує право викладачів музичних шкіл на вихід на пенсію за вислугою років, бо дані викладачі також являються педагогічними працівниками.
Згідно «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», за твердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками, в тому числі і директор позашкільного навчального закладу, викладач та концертмейстр.
Тому позиція відповідачів, про те, що посади позивача не відповідають Постанові Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 є хибною та такою, що не відповідає дійсності, бо позивач перебувала на посаді викладача музичної школи та перебу ває на посаді директора позашкільного навчального закладу.
Згідно до Переліку Постанови КМУ № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 р. (далі - Постанова № 909, Перелік), викладачі музичних та художніх шкіл, директори позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років. В даному переліку перелічені всі навчальні заклади разом, як і сфери освіти так і сфери освіти в галузі культури.
Крім того, в розділі «Позашкільні навчальні заклади» Переліку зазначена посада «директор», а дитяча музична школа № 15 за своїм статусом являється комунальним позашкільним навчальним закладом, тому мій стаж на посаді директора позашкільного навчального закладу є спеціальним.
Тобто в Постанові КМУ № 909 наявна в переліку посада «директора» у позашкільному навчальному закладі та посада «викладач» музичної школи.
В примітці 2 Постанови № 909 вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад в даній постанові, дає право на пенсію за вислугою років незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно із преамбулою Закону України «Про освіту» цей Закон регулює суспільні відносини, що виникають у процесі ре алізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науко во-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.
Згідно із частинами 1, 2 статті 14 Закону України «Про освіту» метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.
Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти.
Відповідно до статті 1 Закону України від 22.06.2000 року № 1841-III «Про по зашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно- освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно- освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.
Позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихо ванці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяль ності за програмами позашкільної освіти.
Заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.
Заклад спеціалізованої позашкільної освіти - заклад позашкільної освіти, що надає спеціалізовану освіту мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування.
Мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту.
Статтею 4 Закону України «Про по зашкільну освіту» визначено, що позашкільна освіта є складовою си стеми безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону України «Про по зашкільну освіту» позашкільні навчальні за клади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких нав чальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліо тек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють по зашкільну освіту.
Згідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, позашкільні навчальні заклади входять до структури освіти України, а їх працівники мають право на отримання пенсії за вислугу років.
Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, суд вказав, що працівники музичних шкіл являються педагогічними працівниками та мають право на грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій при виході на пенсію за віком.
При прийнятті рішення суд враховує, що 31.05.1991 року позивачу встановлена 1 категорія «спеціаліст», 25.06.1996 року встановлена вища категорія, а 17.04.2012 року присвоєно педагогічне звання «старший викладач», позивач є заслуженим працівником культури України.
Таким чином, відповідно до вищенаведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позивач працювала на педагогічних посадах в комунальному навчальному закладі понад 30 років, мала право на пенсію за вислугу років і, не вийшовши раніше на пенсію, досягнувши пенсійного віку та маючи страховий стаж, має право на десять місячних пенсій станом на день її призначення.
Стосовно вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виразилася у не зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи ОСОБА_1 : з 19.11.1982 р. по 01.06.2003 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 р. на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15» та відмові призначити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає, що права позивача в частині відмови в призначенні грошової допомоги порушені саме рішенням відповідача-1, яке підлягає скасуванню в судовому порядку.
Відтак, порушене право позивача буде поновлено шляхом скасування оскаржуваного рішення, додатково визнання протиправними дій в даному випадку для відновлення порушених прав не потребується.
Стосовно не зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи ОСОБА_1 , суд зазначає, що пенсію позивачу призначало Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відтак, обов`язок зарахування періодів роботи позивача до спеціального стажу покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідачем-1 здійснювався лише розгляд заяви позивача про виплату грошової допомоги.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку розгляд заяви позивача про виплату грошової допомоги за принципом екстериторіальності здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Відтак, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як органу призначення пенсії, зарахувати до спеціального стажу періоду роботи позивача на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15 та на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15».
Як наслідок, обов`язок щодо зарахування відповідних періодів роботи до спеціального стажу необхідно покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як орган призначення пенсії.
Стосовно вимоги про призначення ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню), суд зазначає наступне.
Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як орган, яким здійснювався розгляд заяви про нарахування та виплату грошової допомоги, призначити та виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На переконання суду, зобов`язання відповідача призначити та виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Більше того, суд звертає увагу, що жодних інших перешкод у виплату грошової допомоги, аніж досліджених судом, відповідачами не наведено, а тому суд приходить до висновку, що позивачем виконані всі передбачені законодавством умови для призначення відповідної допомоги.
Такий спосіб захисту, на переконання суду, матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи та відповідачами під час розгляду заяви позивача не було встановлено інших підстав для відмови у призначенні пенсії, аніж досліджені та спростовані судом під час розгляду справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанціями від 14.12.2021 року та 26.04.2022 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до спеціального стажу періодів роботи ОСОБА_1 : з 19.11.1982 року по 01.06.2003 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 року на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 19.11.1982 року по 01.06.2003 року на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Дніпропетровської дитячої музичної школи № 15, з 02.06.2003 року по 08.05.2021 року на посаді директора Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 15».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 248 грн. 10 коп.
В порядку розподілу судових витрат стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 248 грн. 10 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова