Справа № 160/19461/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/19461/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: від 01.07.2021 №2815272/42856076, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 16.10.2020; від 01.07.2021 №2815271/42856076, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 31.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 16.10.2020 та №4 від 31.10.2020, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР», в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем їх подання.

У позові заявлено клопотання про покладення на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, а згодом надіслано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2815272/42856076 від 01.07.2021 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №3 від 16.10.2020, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР».

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 16.10.2020 №3, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР», датою її фактичного отримання.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2815271/42856076 від 01.07.2021 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №4 від 31.10.2020, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР».

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 31.10.2020 №4, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР», датою її фактичного отримання.

У задоволенні клопотання позивача про покладення на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині відмови у стягненні витрати на правничу допомогу, прийняти в цій частині нове рішення шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача професійні витрати на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині витрат на професійну правничу допомогу, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду в цій частині залишити без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за договором про надання правової допомоги від 11.10.2021 №08/21, укладеним між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» та адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем, останній надає правову допомогу клієнтові з приводу представництва та захисту його прав та інтересів у спорі, що виник з державними податковими органами України з приводу блокування та відмови в реєстрації податкових накладних, а замовник зобов`язується оплатити адвокату гонорар у розмірі, обумовленому даним договором.

На підтвердження суми витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. до суду надано:

- договір про надання правової допомоги від 11.10.2021 №08/21;

- додаткова угода №1 до договір про надання правової допомоги від 11.10.2021 №08/21;

- акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 17.11.2021;

- копія рахунку №22/11 від 22.11.2021 на оплату 15178,20 грн.;

- копія виписки по банківському рахунку адвоката за 24.11.2021.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку про не надання детального опису робіт (наданих послуг), що на думку суду першої інстанції унеможливлює перевірку співмірності розміру витрат на оплату послуг адвокату у порядку п.5 ст.134 КАС України у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 11) та 29.11.2021 направлено засобами поштового зв`язку заяву щодо витрат на правничу допомогу (а.с. 164).На підтвердження надання правничої допомоги позивачем надано копії:

- договір про надання правової допомоги від 11.10.2021 №08/21;

- додаткова угода №1 до договір про надання правової допомоги від 11.10.2021 №08/21;

- акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 17.11.2021;

- копія рахунку №22/11 від 22.11.2021 на оплату 15178,20 грн.;

- копія виписки по банківському рахунку адвоката за 24.11.2021.

Отже, представником позивача дотримано процедуру звернення до суду із заявою про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Перевіривши зміст наданих позивачем документів стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Заявником надано до суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу на загальну суму 15 178,20 грн., а саме:

1). Аналіз наявних у позивача документів та практики Верховного Суду з вирішення спорів у подібних правовідносинах, з подальшим складанням, оформленням та поданням до суду позовної заяви 9 000,00 грн. (3 год.);

2). Аналіз відзиву відповідача 1 від 04.11.2021 з подальшим складанням, оформленням та направленням відповіді на відзив до суду, відповідачу 1 та відповідачу 2 3 000,00 грн. (1 год.).

3). Аналіз відзиву відповідача 2 від 04.11.2021 з подальшим складанням, оформленням та направленням відповіді на відзив до суду, відповідачу 1 та відповідачу 2 - 3 000,00 грн. (1 год.)

Загальна сума 15 000,00 грн.

17.11.2021 між позивачем та адвокатом Балюрою А.С. погоджено акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого сторони погодили повне виконання послуг.

Також даним актом передбачено проведення розрахунків, порядок яких визначений у Договорі №08/21 від 11.10.2021 та Додатковій угоді №1 від 11.10.2021.

Разом з цим адвокатом надано розрахунок понесених витрат на поштові відправлення засобами ДП «Укрпошта» на загальну суму 178,20 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №810/2760/17.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 по справі №922/2685/19.

З огляду на вказані норми, а також з огляду на висновок Верховного Суду в постанові від 15 квітня 2021 року у справі №160/6899/20 про те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, колегія суддів вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Однак, на думку суду, заявлена представником позивача сума понесених позивачем витрат на правову допомогу є завищеною.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

При цьому колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами ч.7, 8, 9 ст. 139 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 по справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 01.09.2020 по справі №640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також висновки щодо права суду зменшувати розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу зроблені в постанові Верховного Суду від 27.11. 2019 у справі № 160/3114/19.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом адвокатом.

Дана справа є справою незначної складності. За своїм предметом та суб`єктним складом відповідачів справа відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами, у суді першої інстанції, крім того справа буда розглянута у письмовому провадженні без виклику сторін. При цьому, доводи викладені у відзивах на апеляційну скаргу фактично дублюють правову позицію викладену у позовній заяві.

Враховуючи критерії реальності, розумності та співмірності розміру судових витрат та обставини справи, апеляційний суд вважає, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу щодо підготовки позову та відзивів на апеляційну скаргу у цій справі є 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

В цій частині ухвали нове судове рішення.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремавто-КР» (код ЄДРПОУ 4856076) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили 14.07.2022 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя Н.А. Бишевська

суддя А.В. Суховаров