Справа № 755/4712/22
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/4712/22
Провадження №: 2-а/755/183/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Нікітіна Олександра Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Нікітіна Олександра Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши матеріали справи, встановлено, що подана позовна заява не відповідає положенням ст. ст. 160, 161 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи.

Також, ч.ч. 1-3 ст. 46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Позивачем в адміністративній справі щодо спорів, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу можуть бути лише претенденти та/або учасники такого конкурсу. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту(частини перша, друга, третя і п`ята статті 122КУпАП)(ч.1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Саме така правова позиція закріплена в постанові постанови ВСУ/КАС від 17 вересня 2020 року №742/2298/17.

З огляду на викладене, судом роз`яснюється право позивача про можливість вірного визначення відповідача, з урахуванням останньої практики Верховного Суд, викладеної в постанові від ВСУ/КАС від 17 вересня 2020 року №742/2298/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору чи документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", яким регулюються питання розміру судового збору, порядку його сплати та звільнення від сплати, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається за правилами адміністративного судочинства, застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Разом із тим, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про скасування постанови має бути сплачено судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн.

Тому, позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496,00 грн. за вимогу немайнового характеру та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, варто зауважити що у відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина 1 статті 43КАС України через поняття адміністративної процесуальної правоздатності встановлює, хто в адміністративному процесі може мати статус особи, яка бере участь у справі і має матеріальний інтерес у результатах її вирішення, - сторони чи третьої особи, а через поняття адміністративної процесуальної дієздатності визначає, хто з осіб, наділених адміністративною процесуальною правоздатністю, може самостійно реалізувати свої процесуальні права та обов`язки в суді.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, вважаю за потрібне зазначити наступне.

Згідно Закону України «Про дорожній рух», єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху України.

Відповідно до визначення термінів, наведених у п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка не тільки керує транспортним засобом, а також має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративних справах щодо оскарження рішень прийнятих у зв`язку з порушенням пунктів ПДР, дотримання яких обумовлено наявність у порушника спеціального права, з метою з`ясування, чи має позивач адміністративно процесуальну дієздатність, визначену ст. 43 КАС України, для подання адміністративного позову (160 КАС України) судді, крім іншого, потрібно перевірити документ, який це право посвідчує, - у даному випадку посвідчення водія.

У разі подання до суду позовної заяви (чи іншої заяви, скарги) особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, суд постановляє ухвалу про її повернення (п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України).

А тому, до адміністративного позову, у якості доказу в обґрунтування вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, як такої, що порушує права саме ОСОБА_1 , необхідно надати копію посвідчення водія.

Окрім того, позивачем в позовній заяві вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суддя на виконання вимог процесуального законодавства скерував запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб та відповідно до якого, позивач ОСОБА_1 за адресою, вказаній у позовній заяві, не зареєстрований.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази, що він зареєстрований у Дніпровському районі міста Києва, щоб надавало ОСОБА_1 право на звернення до даного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом подачі позовної заяви в новій редакції у відповідній кількості до сторін по справі.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись статтями 2, 5, 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Нікітіна Олександра Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання зазначених вимог позовна заява буде вважатись неподаною до суду та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яровенко