Справа № 160/7717/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року Справа № 160/7717/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у протиправному не повному зарахуванні до пільгового трудового стажу роботи за списком № 1 ОСОБА_1 за період з 20.11.1995р. по 31.05.2017р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового трудового стажу роботи за списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 20.11.1995 року по 31.05.2017 року в повному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду з моменту звернення за пенсією, тобто з 07.05.2020р.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, позивач дізнався, що при призначенні пенсії та її розрахунку відповідачем не було зараховано до пільгового стажу за списком № 1 період його роботи з 20.11.1995 року по 31.05.2017 року.
Позивач звернувся із заявою щодо отримання інформації про стаж роботи за списком № 1, який було враховано при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Пенсійний орган до свого листа на означене звернення додав, зокрема, розрахунок пенсії (форма РС-право), з якої позивачем було встановлено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідачем було враховано лише 8 років 4 місяці 17 днів. Вказане, на думку позивача, суперечить відомостям трудової книжки та уточнюючій довідці роботодавця від 10.03.2020 року №16.4/102.
Позивач стверджує, що підставою незарахування спірного періоду до пільгового стажу є відсутність документів, які підтверджують пільговий період роботи.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства, так як його трудова книжка оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та містить усі необхідні записи. З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 01.06.2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. Відповідач зазначає, що позивачу призначена пенсія на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії ОСОБА_1 не був зарахований до пільгового стажу період роботи з 20.11.1995 року по 31.05.2017 року, оскільки, трудова книжка позивача не містить даних про зайнятість повний робочий день на роботах, передбачених Списками. Тому, у даному випадку мають застосовуватись дані атестації робочих місць. Однак, довідки про проведення перевірки робочих місць за умовами праці, які були надані ОСОБА_1 , перевищують 5-річний термін між атестаціями робочих місць, а листи головного державного експерта в області з умов праці щодо продовження терміну дії відповідного наказу про проведення атестації робочого місця пенсійним органом не приймаються, оскільки такий експерт не наділений відповідними повноваженнями.
Також відповідач посилається на відсутність даних у трудовій книжці щодо зайнятості позивача повний робочий день у період з 20.11.1995 року по 14.02.1996 року на посаді учня машиніста крана металургійного виробництва.
За вказаних підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є необгрунтованими, а тому, не підлягають задоволенню.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18.02.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо отримання інформації про стаж роботи за списком № 1, який було враховано при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Своїм листом Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.03.2022 року № 7950-6137/Г-01/8-0400/22 надало відповідь на означене звернення позивача. Також до вказаного листа відповідач додав, зокрема, розрахунок пенсії (форма РС-право), з якої слідує, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 було враховано лише 8 років 4 місяці 17 днів.
Тобто, при призначенні пенсії позивачу не було зараховано до пільгового стажу період роботи з 20.11.1995 року по 31.05.2017 року в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського".
Вказане, на думку позивача, суперечить відомостям трудової книжки та уточнюючій довідці роботодавця від 10.03.2020 року №16.4/102.
Не погоджуючись з позицією відповідача та вважаючи його дії протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-ІV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано, зокрема, періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Приписами п.п. 4.2 та 4.3 цього Порядку встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умoвах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно п. 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442, атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Відповідно до п. 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці № 41 від 01 вересня 1992 року, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка НОМЕР_2 , надана ОСОБА_1 , містить записи, зокрема:
- з 20.11.1995 року учень машиніста крана металургійного виробництва в рельсо-балочному цеху в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського";
- з 15.11.1995 року - учень машиніста крана металургійного виробництва в прокатному цеху в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського";
- з 15.02.1996 року - машиніст крана металургійного виробництва рельсо-балочного відділення в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського";
- з 01.10.2003 року - машиніст крана металургійного виробництва (зайнятий на гарячих роботах) рельсо-балочного відділення в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського";
- з 01.12.2006 року - машиніст крана металургійного виробництва (зайнятий на гарячих роботах) складу готової продукції дільниці отделки рельсо-балочного відділення в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського";
- з 31.05.2017 року звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років.
Відповідно до постанови АП "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" від 25.08.1994 року № 254 проведена атестація робочих місць за умовами праці, зокрема, посади "машиніст крана металургійного виробництва".
Листом головного державного експерта області з умов праці від 23.04.2003 року № 003/07-7-92 надано згоду на продовження терміну дії атестації робочих місць за умовами праці в ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського", проведеної 25.08.1994 року, терміном до 31.01.2000 року.
Наказом ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" від 01.02.2000 року № 48 проведена атестація робочих місць за умовами праці, зокрема, посади "машиніст крана металургійного виробництва", термін дії якої було продовжено на підставі листа головного державного експерта області з умов праці від 18.01.2006 року № 003/07-1-17 до 30.04.2006 року.
Наказом ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" від 30.01.2006 року № 31 проведена атестація робочих місць за умовами праці, зокрема, посади "машиніст крана металургійного виробництва".
У листі до головного державного експерта області з умов праці від 27.07.2012 року № 5085 зазначено про надання згоди на поширення дії атестації робочих місць за умовами праці ПАТ "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського", проведеної 30.01.2006 року, терміном до 31.10.2012 року.
Наказом ПАТ "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського" від 30.07.2012 року № 661 проведена атестація робочих місць за умовами праці, зокрема, посади "машиніст крана металургійного виробництва".
При цьому, слід зазначити, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Тобто, не проведення такої атестації у визначені законодавством строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист, зокрема, на пенсію за віком на пільгових умовах.
Така правова позиція сформована Верховним Судом України у постанові у справі № 21-307а14 від 16 вересня 2014 року.
Також приписами Порядку № 442 визначено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 р. №205 «Про затвердження Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках» з метою запобігання необґрунтованому позбавленню працівників, зайнятих на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, належних їм пільг і компенсацій, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку атестації робочих місць.
Щодо зазначення роботодавцем позивача у Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та №2 до наказів про проведення атестації робочого місця № 254 від 25.08.1994 року та № 48 від 01.02.2000 року, а саме, позначення «Список 2» замість «Список 1», то суд зазначає наступне.
Так, при аналізі Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та №2 до вказаних наказів про атестацію робочих місць було виявлено помилку, а саме, зазначено: «список № 2 разд. ІІІ п. 3а», але дана кодифікація відповідає «списку №1 розд. ІІІ позиція 3.3а», найменування професії «машиніст крана металургійного виробництва».
Означена помилка була автоматично скопійована та перенесена до уточнюючої довідки від 10.03.2020 року №16.4/102.
Суд зазначає, що професія «машиніст крана металургійного виробництва» відноситься до Списку №1 відповідно до положень розділу ІІІ, підрозділу 3 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року та розділу ІІІ, підрозділу 3, позиції 3.3а згідно постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.
Тому, в подальшому роботодавцем позивача була вірно атестована посада «машиніст крану металургійного виробництва», а саме, за Списком №1 з урахуванням особливо важких та шкідливих умов праці.
Крім того, у спірний період роботи позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією «машиніст кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих роботах», про що свідчить довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 10.03.2020 року №16.4/102.
Щодо не зарахування періоду роботи позивача учнем машиніста крана металургійного виробництва, зокрема, з 20.11.1995 року по 14.02.1996 року, то суд зазначає наступне.
Відповідно до записів у трудовій книжці в період, зокрема, з 20.11.1995 року по 14.02.1996 року ОСОБА_1 була учнем машиніста крана металургійного виробництва в Арендному підприємстві "Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського".
Так, відповідач посилається на те, що в означений період відсутні відомості щодо зайнятості позивача повний робочий день.
Так, приписами ст. 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто, у разі сумніву пенсійного органу у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.
Крім того, суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі № 446/656/17.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не було зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу вказаний спірний період роботи.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразилися у протиправному не повному зарахуванні до пільгового трудового стажу роботи за списком № 1 ОСОБА_1 за період з 20.11.1995р. по 31.05.2017р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового трудового стажу роботи за списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 20.11.1995 року по 31.05.2017 року в повному обсязі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду з моменту звернення за пенсією, тобто з 07.05.2020р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 20.07.2022 року.
Суддя І.О. Лозицька