Справа № 320/5380/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року № 320/5380/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обчислення пільгового стажу, врахованого при призначенні пенсії ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 01.09.1984 по 04.01.1988; 12.01.1988 по 23.05.1988; з 05.05.1989 по 06.10.1990; з 04.03.1991 по 12.03.1991; з 30.05.1991 по 31.10.1991; з 02.12.1991 по 04.02.1992; з 04.02.1992 по 08.11.1992; з 16.11.1992 по 08.04.1993; з 22.11.1999 по 24.12.1999; з 24.12.1999 по 01.08.2000; з 01.08.2000 по 13.07.2008 та призначити пенсію на пільгових умовах.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу по Списку №1 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але останній йому відмовив. Вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано період перебування періодів роботи у ВП «Орджонікідзевуголь» до пільгового стажу за Списком №1.

Представник відповідача у письмовому відзиві поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що згідно записів в трудовій книжці, неможливо визначити періоди зайнятості позивача в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці. Наголосив, що однією з необхідних умов для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є проведення атестації робочих місць, однак така інформація в матеріалах пенсійної справи відсутня. Зазначив, що відсутні підстави для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, оскільки на момент звернення він не досяг 48 років 6 місяців.

У судове засідання, призначене на 28.07.2021 відповідач, повідомлений належним чином про місце та час розгляду адміністративної справи, не з`явився, явку свого представника не забезпечив. Позивач заявив клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 194, КАС України, суд на місці ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Єнакієвським МВ УМВС України в Донецькій області, 01.10.1998.

Позивач навчався в Професійному технічному училищі №112 в м. Єнакієво за професією електрослюсаря підземного у період з 01.09.1984 по 04.01.1988, що підтверджується дипломом від 05.01.1988 серії НОМЕР_2 .

Згідно записів із трудової книжки серії НОМЕР_3 від 12.01.1988, позивач працював:

- з 12.01.1988 по 23.05.1988 на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду на шахті «Булавинська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 05.05.1989 по 06.10.1990 на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 04.03.1991 по 12.03.1991 на посаді учня прохідника підземного 1 розряду на шахті «Полтавська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 30.05.1991 по 31.10.1991 на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 02.12.1991 по 04.02.1992 на посаді учня забійника підземного 1 розряду на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 04.02.1992 по 08.11.1992 на посаді забійника підземного 4 розряду на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 16.11.1992 по 08.04.1993 на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 22.11.1991 по 24.12.1999 на посаді учня гірника по ремонту гірничих виробок підземним на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 24.12.1999 по 01.08.2000 на посаді гірника по ремонту гірничих виробок підземним на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь»;

- з 01.08.2020 по 13.07.2008 на посаді забійника підземного на відбійних молотках на шахті «Єнакієвська» виробничого об`єднання «Орджонікідзевуголь».

У січні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058.

Рішенням №59 від 19.01.2021 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на відсутність документального підтвердження атестації робочих місць і як наслідок відсутності необхідного спеціального трудового стажу.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 затверджено Список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, який діяв до 26.01.1991, у підрозділі 1 розділу І якого передбачено, що право на пенсію на пільгових умовах мають всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (медпунктів, працівники підземної телефонного зв`язку і т. д.).

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Водночас, суд зауважує, що в трудовій книжці позивач наявні записи про періоди роботи з 12.01.1984 по 04.01.1988; з 05.05.1989 по 06.10.1990; з 04.03.1991 по 12.03.1991; з 30.05.1991 по 31.10.1991; з 02.12.1991 по 04.02.1992; з 04.02.1992 по 08.11.1992; з 16.11.1992 по 08.04.1993; з 22.11.1991 по 24.12.1999; з 24.12.1999 по 01.08.2000; з 01.08.2000 по 13.07.2008.

Крім того, записи в трудовій книжці позивача місять обов`язкові відомості та підстави для їх видачі з посиланням на первинні документи.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність документального підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією та результатами атестації умов праці з огляду на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п.1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.п. 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відтак, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера, позивача у даній справі.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до ч.1 ст. 114 Закону №1058-IV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а і враховується судом при розгляді даної справи.

Відтак, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позивача у частині зобов`язання врахувати періоди з 01.09.1984 по 04.01.1988, з 12.01.1988 по 23.05.1988; з 05.05.1989 по 06.10.1990; з 04.03.1991 по 12.03.1991; з 30.05.1991 по 31.10.1991; з 02.12.1991 по 04.02.1992; з 04.02.1992 по 08.11.1992; з 16.11.1992 по 08.04.1993; з 22.11.1991 по 24.12.1999; з 24.12.1999 по 01.08.2000; з 01.08.2000 по 13.07.2008 до стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Судом встановлено, що позивач має понад 10 років стажу роботи із шкідливими умовами роботи.

Суд відхиляє аргументи відповідача, викладені у відзиві, що на момент звернення позивач не досяг віку 48 років 6 місяців, оскільки позивач звернувся до відповідача вже після досягнення 50 річного віку.

Отже, відповідачем необґрунтовано не зараховано відомості із трудової книжки позивача, на підтвердження пільгового стажу, а тому Рішення №59 від 19.01.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах суд зазначає наступне.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон України №1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною другою ст.. 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд зауважує, що з наявних доказів у матеріалах справи, судом досліджувалися лише періоди з 12.01.1984 по 04.01.1988; з 05.05.1989 по 06.10.1990; з 04.03.1991 по 12.03.1991; з 30.05.1991 по 31.10.1991; з 02.12.1991 по 04.02.1992; з 04.02.1992 по 08.11.1992; з 16.11.1992 по 08.04.1993; з 22.11.1991 по 24.12.1999; з 24.12.1999 по 01.08.2000; з 01.08.2000 по 13.07.2008.

У Рішенні №59 від 19.01.2021 зазначено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 3 місяці 14 днів.

З розрахунку, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, визначеного станом на 25.01.2021 страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 8 місяці 16 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд не може спростувати чи підтвердити факту наявності достатнього страхового для призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на наступне, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки ця вимога є передчасною.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 27.04.2021 №36426275-1, таким чином понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255, 291 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення №59 від 19.01.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , видане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування періодів роботи з 01.09.1984 по 04.01.1988; з12.01.1988 по 23.05.1988; з 05.05.1989 по 06.10.1990; з 04.03.1991 по 12.03.1991; з 30.05.1991 по 31.10.1991; з 02.12.1991 по 04.02.1992; з 04.02.1992 по 08.11.1992; з 16.11.1992 по 08.04.1993; з 22.11.1991 по 24.12.1999; з 24.12.1999 по 01.08.2000; з 01.08.2000 по 13.07.2008 до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком № 1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ().

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.