Справа № 640/14569/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2022 року

м. Київ

справа №640/14569/21

адміністративне провадження №К/990/17264/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Апарату Верховної Ради України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи з 26 листопада 2007 року по 29 серпня 2019 року;

- зобов`язати Апарат Верховної Ради нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи з 26 листопада 2007 року по 29 серпня 2019 року у сумі 121515 грн 40 коп;

- зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, вказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки за період роботи з 26 листопада 2007 року по 29 серпня 2019 року;

- зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 26 листопада 2007 року по 29 серпня 2019 року;

- зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Апарат Верховної Ради України подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

07 липня 2022 року касаційна скарга повторно надійшла до Верховного Суду.

Разом із касаційною скаргою, скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обгрунтоване тим, що повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року отримано 03 червня 2022 року. 24 червня 2022 року скаржник подав касаційну скаргу до Верховного Суду, проте ухвалою від 29 червня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яка отримана ним 04 липня 2022 року. Повторно відповідач звернувся до Верховного Суду 05 липня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо касаційного оскарження.

Частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Оскаржуючи судові рішення скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про необхідність відступу від висновку Верховного Суду щодо застосування статті 34 Закону України «Про статус народного депутата України», викладеного у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 757/9144/16-ц.

Також, оскаржуючи судові рішення скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не були враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №360/1159/19, від 25 червня 2020 року у справі №440/2896/19, від 09 вересня 2020 року у справі №826/3730/16, від 17 липня 2019 року у справі №524/5572/16-а, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 та від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц щодо застосування статей 116, 117 КЗпП України.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії справ незначної складності.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а", "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Враховуючи викладене, Суд уважає, що скаржник у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку, та вказані скаржником обставини підлягають перевірці, а тому наявні підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Поновити Апарату Верховної Ради України строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року.

Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/14569/21.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова

Помічник судді Марія ЛЕЛЮХ