Справа № 280/11711/21
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 липня 2022 року Справа № 280/11711/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти за податковим боргом по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн. (UA0008475, отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м.Дніпроруд/21081500, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем станом на 03.11.2021 відповідно до інтегрованої картки платника податків обліковується податковий борг по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн., з яких: основний платіж 0,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 17000,00 грн., пеня 0,00 грн. Вказує, що відповідачу у встановленому порядку направлено вимогу про сплату боргу, проте, у добровільному порядку відповідачем податковий борг не погашено. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути вказані суми з відповідача.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою. Зазначає, що враховуючи термін сплати 05.09.2017, то строк звернення до суду завершився 05.09.2020. Також, зазначає, що сума податкового боргу не узгоджена. Вказує, що йому було вручено лише копію акту фактичної перевірки, про накладення штрафних санкцій з 2017 року нічого не відомо. Податкове-повідомлення рішення, розрахунок штрафної санкції та податкову вимогу не отримував, таким чином був позбавлений можливості оскаржити податкове повідомлення-рішення. 20.10.2020 відповідач подав документи на припинення підприємницької діяльності, подав всі необхідні звіти, але його жодним чином не повідомлено про наявність податкового боргу. Також, звертає увагу на те, що момент перевірки ліцензія на право здійснення роздріьної чи оптової торгівлі алкогольними напоями була дійсна. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що строк давності нарахованої пені закінчувався б 05.09.2020, однак з 18.03.2020 Кабінетом Міністрів України введено в дію карантинні заходи, а тому, строк давності за даним грошовим зобов`язанням, спливає в останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановлено на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19), що передбачено підпунктом 52-2 пункту 52 підпункту 10 розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України. Також зазначає, що винесене податкове повідомлення-рішення з розрахунком штрафних санкцій було направлене на податкову адресу відповідача, однак лист був повернутий у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкового повідомлення-рішення, чи для вжиття додаткових заходів щодо його вручення. З`ясування отримання боржником окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом або іншими алкогольними напоями, розміру плати за отримання таких ліцензій або неправомірність нарахування штрафних санкцій за порушення правил торгівлі алкоголними напоями без наявносі ліцензії є фактично предметом позову іншої судової справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

З 12.05.2015 по 20.10.2020 Фізична особа підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності: «56.10-діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування». З 27.01.2021 ОСОБА_1 повторно зареєстрований як фізична особа підприємець з основним видом діяльності «56.10-діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Запорізькій області, на даний час має податковий борг по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг в розмірі 17000,00 грн., виник з таких підстав.

ГУ ДПС У Запорізькій області була здійснена фактична перевірка з питань додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при здійсненнi оптовоп та роздрiбноп торгiвлi алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв в період ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. За результатами фактичної перевірки, на підставі встановлених фактів, був складений Акт фактичноп перевірки за №0354/08/01/40/ НОМЕР_1 від 10.07.2017, який було отримано відповідачем 10.07.2017, про що свідчить особистий підпис ФОП ОСОБА_1 .

На підставі Акту фактичної перевірки за № 0354/08/01/40/ НОМЕР_1 вiд 10.07.2017 контролюючим органом було винесене податкове повiдомлення-рішення № вiд 24.07.2017, яким до вiдповiдача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17000,00 грн., термін сплати - 05.09.2017.

24.07.2017 вищевказане податкове повідомлення-рішення було направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 310, однак лист був повернутий у зв`язку за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверта.

У зв`язку з несплатою платником податків відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 3650-17 від 25.09.2017, у якій вказано, що станом на 24.09.2017 сума податкового боргу становить 17000,00 грн., з яких 0,00 грн. основний платіж, 17000,00 грн. штрафні (фінансові) санкції (штраф), 0,00 грн. пеня. Податкову вимогу було направлено на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверта.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі також - Податковий кодекс України) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 20.1.34 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач має податковий борг у сумі 17000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а відтак є обов`язковим для сплати.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Стосовно посилань у відзиві на позовну заяву щодо неналежного повідомлення контролюючим органом про наявність у відповідача податкового боргу, суд зазначає наступне.

Згідно із пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року N 610.

Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Системний аналіз зазначених положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про стягнення податкового боргу.

Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги (зокрема, зазначення в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення реквізитів документа, що надсилається) податкове законодавство не містить.

Як слідує з матеріалів справи, ГУ ДПС у Запорізькій області направлено ФОП ОСОБА_1 24.07.2017 податкове повідомлення-рішення на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 310, однак лист був повернутий у зв`язку за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверта; акт фактичноп перевірки за №0354/08/01/40/ НОМЕР_1 від 10.07.2017 було отримано відповідачем 10.07.2017, про що свідчить особистий підпис ФОП ОСОБА_1 ; податкова вимога форми «Ф» № 3650-17 від 25.09.2017 була направлена на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яка була повернута відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверта.

В адміністративному або судовому порядку вищевказане податкове повідомлення рішення, податкова вимога, акт фактичної перевірки відповідачем не оскаржувались. Узгоджені суми штрафних (фінансових) санкцій на вищезазначеними податковими документами набули статусу податкового боргу.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення, суду не надано.

Враховуючи викладене, сума узгодженого податкового зобов`язання по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Стосовно посилання відповідача на пропуск строків звернення до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу, суд зазначає наступне.

Статтею 102 Податкового кодексу України встановлені строки давності та їх застосування.

Так, пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Підпунктом 52-2 пункту 52 підпункту 10 розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до підпункту 129.3.1 пункту 129. статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Суд погоджується з тим, що строк давності нарахованої пені закінчувався б 05.09.2020, проте враховує, що з 18.03.2020 Кабінетом Міністрів України введено в дію карантинні заходи, а тому строк давності за даним грошовим зобов`язанням спливає в останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), що передбачено підпунктом 52-2 пункту 52 підпункту 10 розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Щодо посилань у відзиві на позовну заяву стосовно того, що відповідачу припинено підприємницьку діяльність, і ніяких претензій у податкового органу до відповідача не було, суд зазначає настпуне.

Згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Згідно з пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до положень пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно з пп. 97.4.3 п. 97.4 ст. 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Відповідно до пп. 11.18 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків зборів» від 09.12.2011 №1588 зняття обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків контролюючих органах здійснюється такому порядку:

-державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання;

-врегулювання питань погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) здійснюється порядку, визначеному Податковим кодексом України;

-після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись контролюючих органах як фізична особа платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки податків від провадження підприємницької діяльності, установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключено доходи від проведення підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює порядків виконання таких зобов`язань, тобто не звільняє від обов`язку погасити податковий борг, який виник за час здійснення підприємницької діяльності, оскільки у відповідності до пп.97.4.3 п.97.4 ст. 97 Податкового кодексу України особою відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця є така фізична особа.

Отже, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання, в тому числі щодо погашення наявної заборгованості, не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Щодо посилань відповідача стосовно того, що на момент перервірки ліцензія на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями була дійсна, суд зазначає наступне.

Позовними вимогами ГУ ДПС у Запорізькій областi по даній судовій справі є стягнення податкового боргу по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, з`ясування (дослідження) отримання боржником окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом або іншими алкогольними напоями, розміру плати на отримання таких ліцензій або неправомірність нарахування штрафних санкцій за порушення правил, торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій не є предметом спору у даній адміністративній справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені відповідними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 205, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти за податковим боргом по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 17000,00 грн. (UA0008475, отримувач ГУК у Зап.обл/ТГ м.Дніпроруд/21081500, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова