Справа № 606/939/22
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/939/22
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

за участі секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій просить поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26.05.2022 року, скасувати постанову серії ГАБІ №148483 по справі про адміністративне правопорушення від 26 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що постановою поліцейського ВП №3 м. Теребовля серії ГАБІ № 148483 від 26.05.2022 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП за те, що 26.05.2022 року о 17:35 годині в с. Млиниська перебуваючи за місцем свого проживання здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальної служби, а саме поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. 26.05.2022 року справді викликав поліцію зі свого мобільного номеру телефону, так як прибувши додому (на своє подвір`я) виявив відсутність свого транспортного засобу на звичному його місці. Позивачу було не відомо куди подівся його ТЗ та де ключі від нього, про що відразу сповістив поліцію. За деякий час з`ясувалося, що він ймовірно знаходиться на подвір`ї тестя позивача. Коли він прийшов туди то виявили автомобіль. Після чого він відразу передзвонив у поліцію аби відмінити виклик. Адже автомобіль було знайдено. Відмову від виклику у нього прийняли та вказали що все добре. Однак ще за деякий час, до його помешкання прибули працівники поліції. Працівник поліції, повідомив йому, що вже знаходився у нашому селі і ніякої відмови не приймає, тому і приїхав через завідомо не правдивий виклик, а тому він накладає на мене штраф у максимальному розмірі. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав так як він не здійснював завідомо неправдивий виклик поліції, адже справді вважав що його ТЗ викрадено, як тільки з`ясував що сталося відразу відмінив виклик поліції, а тому у нього не було умислу для вчинення правопорушення, також не було для цього підстав. Поліцейський не забажав почути його аргументи з цього приводу, виніс постанову і вручив йому для оскарження у суді. Також, вважає, що поліцейський до заповнення протоколу підійшов формально та поверхнево, не відобразив всі необхідні та передбачені законодавством відомості (інформацію), не вказав суть порушення та докази на доведення такого. У протоколі не вказано свідків, понятих, присутніх при його складанні. Також, в протоколі відсутня інформація про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 чи відмітки про відмову позивача від підпису про ознайомлення з його правами та обов`язками, не було роз`яснено йому права, передбачені ст.63 Конституції України, про надання йому правової допомоги тощо. У графі про ознайомлення правопорушника з його правами відсутній його підпис. В протоколі не заповнено реквізити щодо дати і часу здійснення його розгляду відповідачем, не вказано безпосередньо імен, посад та звань поліцейських, які 26.05.2022 року прибули на виклик; відсутні безпосередні їх свідчення щодо фактичних обставин викликів на телефонну лінію «102» та їх прибуття на такий виклик. А тому не погоджуюсь із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважаю себе невинним, постанову серія ГАБІ № 148483 від 26.05.2022 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, відсутністю доказів його вини/умислу/мотивів.

Представник позивача просив позов задоволити на підставі доводів викладених в позові та долучених документів.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав відзив, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до вимог ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою судді від 20.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цій адміністративній справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою серії ГАБІ №148483 від 26.05.2022 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 26.05.2022 року о 17:35 годині в с. Млиниська перебуваючи за місцем свого проживання здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальної служби, а саме поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Відповідно дост.183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Як вбачається з позовної заяви, що 26.05.2022 року позивач викликав поліцію зі свого мобільного номеру телефону, так як прибувши додому (на своє подвір`я) виявив відсутність свого транспортного засобу на звичному його місці та йому не було відомо де знаходиться ТЗ та ключі від нього, суд вважає, що ОСОБА_1 не мав прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченогост.183 КУпАП, оскільки зателефонувавши на спецлінію «102», позивач повідомив інформацію, що відповідала дійсності та не бажав безпідставного виїзду на місце виклику працівників поліції. Доказів, які б спростували такі твердження позивача відповідачем не надано, а в судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1ст.247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, ознайомившись із матеріалами справи та даючи правову оцінку обставинам, зазначеним у постанові ГАБІ № 148483 від 26.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, судом встановлено, що, не вказано доказів, на підставі яких прийнято вказане рішення, як і не надано їх при розгляді позову в суді.

Таким чином, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем хоч і подано відзив на позовну заяву, однак у ньому не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених поліцейським у постанові обставин, доказів, а саме умислу позивача на здійснення завідомо неправдивого виклику спеціальної служби.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адімністративного порушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. При цьому суд керується положеннями ч.3ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільськійобласті підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Отже, зважаючи на те, що позов задоволено, в силустатті 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору в розмірі, які поніс позивач, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись 2,9,73,74,94,134,139,241-246,286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №148483 від 26.05.2022 року.

Скасувати постанову від 26.05.2022 року серії ГАБІ №148483 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільськійобласті в користь держави 496,20 грн. судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя В.В. Малярчук