Справа № 683/2653/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2653/21

Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук Є.М.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

21 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови від 05.09.2021 року серії ЕАО №4730157 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАО №4730157 від 05.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв"язку з неявкою сторін в судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.09.2021 року поліцейським сержантом поліції Байдюком О.О. винесено постанову серії ЕАО №4730157 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 о 11 год. 00 хв. 05.09.2021 року керував по вул. Острозького,13 у м.Старокостянтинові транспортним засобом KIASPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки в зазначений у постанові час він транспортним засобом не керував, а перебував поблизу аптеки. Крім того, в постанові не зазначено, яким саме транспортним засобом керував позивач, свідків правопорушення, а також йому не надано жодного доказу керування ним автомобілем.

Обізнаність позивача з тим, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, підтверджується позовною заявою.

Скасовуючи оскаржену позивачем постанову та закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача не є адміністративним правопорушенням, оскільки вчинені в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки життю та здоров`ю людини, яка за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Зокрема, суд врахував, що син позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства І групи підгрупи Б, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.05.2017 року, постійно перебуває під стороннім наглядом та потребує відповідної постійної медичної допомоги. Згідно з консультаційним висновком спеціалістів від 06 вересня 2019 року, 02 серпня 2021 року йому призначено щоденний прийом медикаментів для попередження судом.

Враховуючи наявність у сина позивача інвалідності та необхідність щоденного прийому ним медикаментів для попередження судом, а також те, що позивач о 11 год. 00 хв. 05 вересня 2021 року під`їхав саме до аптеки, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач вчинив дії, які передбачені ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, виключно для усунення небезпеки життю та здоров`ю свого сина у спосіб, який давав йому можливість якнайшвидше, без зволікань усунути таку небезпеку.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина четверта статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДРУ країни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДРУ країни на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст. 258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, відповідно до змісту ст. 18 КУпАП, обов`язковою умовою наявності стану крайньої необхідності є неможливість усунення небезпеки за даних обставин іншими засобами.

Разом з тим, позивачем не доведена неможливість усунення небезпеки за даних обставин іншими засобами, не порушуючи свідомо Правила дорожнього руху, в тому рахунку не доведено стану крайньої необхідності.

Окрім того, колегія суддів враховує і ту обставину, що позивач у день складання спірної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не подавав жодних клопотань щодо наявності у нього обставин крайньої необхідності. Сам по собі факт купівлі ліків не може свідчити про перебування у стані крайньої необхідності.

Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано належних, достатніх і переконливих доказів того, що він вчинив порушення у стані крайньої необхідності.

Варто також звернути увагу на наступне.

З позовом про скасування постанови серії ЕАО №4730157 від 05.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся 15 вересня 2021 року. В процесі судового розгляду даної справи, судові засідання відкладались 6 разів. І лише 14 лютого 2022 року, позивачем було подано заяву про зміну підстав позову, в якій звернуто увагу на наявність в діях позивача крайньої необхідності. Водночас, під час безпосереднього вчинення правопорушення та зупинення позивача працівниками поліції, він не повідомив про наявність у нього обставин, що спричинили крайню необхідність у порушенні правил дорожнього руху.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.(ст.1 КпАП України).

Аналізуючи наведені положення КпАП України та Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає, що правила дорожнього руху створюють умови захисту прав та інтересів учасників дорожнього руху та суспільства в цілому при експлуатації транспортних засобів. Порушення таких правил тягне відповідальність для порушників. Встановлення відповідальності є повним чинником для запобігання порушень іншими особами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про скасування постанови серії ЕАО №4730157 від 05.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.