Справа № 825/1095/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року

м. Київ

справа № 825/1095/18

адміністративне провадження № К/9901/8976/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду (суддя Бородавкіна С.В.) від 16.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Земляна Г.В., судді Лічевецький І.О., Парінов А.Б.) від 12.03.2019 у справі №825/1095/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Олімп-С») звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1, ДФС України) та Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - відповідач-2, ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- зобов`язати ДФС України визнати ТОВ "Олімп-С" таким, що отримало статус платника акцизного податку з 19.03.2017 та внести дані про реєстрацію 19.03.2017 ТОВ "Олімп-С" платником акцизного податку з реалізації пального до реєстру;

- вважати акцизну накладну №1 від 04.05.2017 поданою ТОВ "Олімп-С" до ДФС України та зареєстрованою в Єдиному реєстрі акцизних накладних 04.05.2017;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.01.2018 №00.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 позовну заяву Товариства залишено без розгляду на підставі статей 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України в частині вимог про:

- зобов`язання ДФС України визнати ТОВ "Олімп-С" таким, що отримало статус платника акцизного податку з 19.03.2017 та внести дані про реєстрацію 19.03.2017 ТОВ "Олімп-С" платником акцизного податку з реалізації пального до реєстру;

- вважати акцизну накладну № 1 від 04.05.2017 поданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" до Державної фіскальної служби України та зареєстрованою в Єдиному реєстрі акцизних накладних 04.05.2017.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.10.2018, залишеним без змін постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.01.2018 №00 відмовлено.

Оскаржуване рішення контролюючим органом прийнято за результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олімп-С» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати акцизного податку за період з 01.05.2017 по 31.05.2017, за результатами якої складено акт від 15.12.2017 №704/14/32460749.

Згідно із висновками даного акта, контролюючим органом встановлено порушення позивачем підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині здійснення операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку.

Відповідачем-2 прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.01.2018 №00 про застосування до ТОВ «Олімп-С» штрафних (фінансових) санкцій на суму 599 616,00 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, Товариство оскаржило його у судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, Чернігівський окружний адміністративний суд виходив з того, що позивачем здійснено реалізацію пального на адресу СТОВ «Богданівське» без реєстрації платником акцизного податку. При цьому судом першої інстанції зазначено про те, що ТОВ «Олімп-С» не надано доказів направлення та отримання ДФС України заяви про реєстрацію платником акцизного податку від 18.03.2017, зокрема, першої квитанції, в свою чергу відповідачами заперечувалось отримання такої заяви від позивача.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість висновків відповідача-2 про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині здійснення операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку та правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, Шостий апеляційний адміністративний суд посилався на обґрунтованість висновків суду щодо відсутності належних і допустимих доказів того, що на момент реалізації пального ТОВ «Олімп-С» було зареєстроване платником акцизного податку та мало право на здійснення такої господарської операції. Апеляційний суд погодився з тим, що відповідачем-2 правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за вказане порушення та відсутність підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 12.01.2018 №00.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив їх скасувати й прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

У доводах касаційної скарги та поясненнях до касаційної скарги позивач зазначає про те, що в програмі «M.E.Doc» відбувся збій, внаслідок чого не доставлено до ДФС України заяву ТОВ «Олімп-С» від 18.03.2017 про реєстрацію платником акцизного податку. При цьому, позивач вважав, що його зареєстровано та здійснив реалізацію пального, після чого намагався зареєструвати акцизну накладну, яку також не зареєстровано контролюючим органом. На думку Товариства, збій у програмі «M.E.Doc» відбувся з незалежних від платника податків причин, а тому підстави для застосування штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відсутні.

Відповідачем-2 подано відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено законні і обґрунтовані рішення. Посилався на те, що положеннями Податкового кодексу України передбачено, що до початку здійснення операцій з реалізації пального особа має зареєструватись платником акцизного податку, однак, ТОВ «Олімп-С» не пересвідчившись, що його зареєстровано платником акцизного податку, здійснив операцію з реалізації пального, чим порушив положення законодавства. Вважає оскаржуване рішення правомірним та просить відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги, а судові рішення залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України та Порядком електронного адміністрування реалізації пального, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №113 (далі - Порядок), які застосовуються в редакції, чинній на момент спірних правовідносин.

За змістом підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками (абзац другий підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку юридичні особи та фізичні особи - підприємці, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку з реалізації пального (далі - платники податку) до початку здійснення реалізації пального.

За змістом пунктів 6, 7 розділу II Порядку реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується Мінфіном. Заява про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису відповідальних осіб, й у ній в розрізі КОАТУУ надається інформація про всі введені в експлуатацію пункти (склади, комплекси, станції, інші об`єкти) з реалізації пального.

Не пізніше наступного робочого дня після надходження заяви засобами системи електронного адміністрування реалізації пального особа реєструється платником податку шляхом включення її до реєстру платників або такій особі надсилається повідомлення про необхідність подання нової заяви у разі виявлення порушень вимог щодо електронного цифрового підпису, дотримання форми, встановленої наказом Мінфіну, порядку заповнення і подання заяви згідно з цим Порядком.

Датою реєстрації платника податку є дата включення його до реєстру платників (пункт 8 розділу II Порядку).

Пунктом 117.3 статті 117 Податкового кодексу України визначено, що здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що у разі, якщо юридична особа чи фізична особа - підприємець здійснює операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального, як це передбачено підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України, такий платник притягується до відповідальності відповідно до пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України. Склад порушення передбачає, що реєстрація платником акцизного податку з реалізації пального не відбулася на момент здійснення реалізації пального.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до договору від 20.04.2017 №200417, укладеного між ТОВ «Олімп-С» та СТОВ «Богданівське», позивачем відвантажено (реалізовано) вказаному контрагенту дизельне пальне в кількості 31 230,00 л по ціні 16,00 грн. За отримані паливно-мастильні матеріали СТОВ «Богданівське» перераховано ТОВ «Олімп-С» кошти в сумі 599 616 грн.

В ході здійснення вказаної господарської операції позивачем 04.05.2018 складено акцизну накладну №1, яку направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Однак, від ДФС України надійшла квитанція №1 про неприйняття документа.

В подальшому контролюючим органом проведено документальну позапланову перевірку ТОВ Олімп-С», в ході якої виявлено реалізацію Товариством пального без реєстрації платником акцизного податку.

Так, відповідно до Реєстру платників акцизного податку з реалізації пального щодо позивача були включені дані 06.09.2017 за №6312. До вказаної дати ТОВ «Олімп-С» декілька разів (16.06.2017, 18.06.2017, 27.06.2017 та 05.09.2017) намагалось зареєструватись платником акцизного податку, однак відповідно до надісланих позивачу квитанцій №2 контролюючим органом йому було повідомлено, що документ не прийнято до розгляду з причини: «У п. 5 «Код пункту реалізації» заповнено некоректно».

Позивач в ході розгляду даної справи наголошував на тому, що заява про реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального до ДФС України ТОВ «Олімп-С» була подана 18.03.2017, на підтвердження чого надав скріншот з електронного кабінету програми «M.E.Doc», в якому сформовано відповідну заяву. Відповідно до звіту про направлення цієї заяви вона перебуває в стані «в дорозі».

Судом першої інстанції витребовувались від ТОВ «Олімп-С» докази направлення та отримання ДФС України заяви від 18.03.2017, зокрема, перша квитанція. Проте, вказаний доказ позивачем не надано, з огляду на що суди дійшли висновку про відсутність документального підтвердження подання Товариством та надходження заяви про реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального до податкового органу.

Водночас, представником відповідачів в судовому засіданні зазначено, що згідно з ІС «Архів електронної звітності» АІС «Податковий блок» розділу «Журнал прийому», 18.03.2017 від ТОВ «Олімп-С» будь-які документи на реєстрацію не подавались та квитанції №2 на цю дату не формувались, що позивачем не спростовано.

Судами також відхилено посилання позивача на ту обставину, що система програмного забезпечення «M.E.Doc» зазнала технічного збою в період подання заяви про реєстрацію платником акцизного податку, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Посилання позивача на ту обставину, що при наявності факту подання заяви про реєстрацію платником акцизного податку та відсутності квитанції про отримання вказаної заяви, автоматично звільняє позивача від наслідків та відповідальності, судами не прийнято до уваги, оскільки позивач, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність на власний ризик, мав перевірити наявність у нього реєстрації платника акцизного податку до здійснення операції з постачання пального.

Встановивши наведені обставини, суди вказали, що висновки відповідача-2 про порушення позивачем підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині здійснення операції з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Підсумовуючи викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також відсутність підстав вважати, що суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуальних норм, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-С" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №825/1095/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва І.Я.Олендер