Справа № 280/2798/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Справа № 280/2798/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування при розрахунку пенсії до страхового стажу періодів роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоди роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених періодів роботи (страхового стажу) для призначення пенсії (з 14.08.2021).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з 14.08.2021 позивачу призначено пенсію за віком із розрахунку страхового стажу 31 рік 9 місяців 19 днів. При обчисленні страхового стажу не враховано періоди роботи позивача з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998. З метою підтвердження цих періодів роботи та зарахування їх до страхового стажу позивач разом із заявою про проведення перерахунку пенсії надав довідки, однак не зважаючи на надані документи, відповідач зазначені періоди страхового стажу не врахував. Позивач не погоджується з такою відмовою та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від Управління належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

31.05.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). До страхового стажу позивача не включені періоди роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987, з 03.10.1987 по 28.08.1989 та з 09.09.1991 по 14.12.1998, оскільки записи у трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи внесені без додержання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі Інструкція №58). Також позивачем до Управління були надані архівні довідки на підтвердження роботи в оскаржуваний період, однак вони також не були враховані відповідачем, оскільки в первинних документах прізвище не відповідає даним паспорту. Виходячи з вищезазначеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

05.11.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком від 05.11.2021, Управлінням прийнято рішення №81 від 11.11.201, згідно з яким призначено позивачу пенсію за віком на підставі Закону № 1058-IV з 14.08.2021, з урахуванням страхового стажу 29 років 3 місяці 22 дні.

При призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 17.10.1986 по 02.10.1987, з 03.10.1987 по 28.08.1989 та з 09.09.1991 по 14.12.1998, оскільки в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, а саме:

- з 17.10.1986 по 02.10.1987 у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя: на запису про звільнення відтиск печатки підприємства не придатний для сприйняття змісту (має не чітке зображення повного складу тексту документа печатки), запис №12 про звільнення 02.10.1987 зроблено на підставі розпорядження від 02.02.1987;

- з 03.10.1987 по 28.08.1989 на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України: дати наказів про прийняття та про звільнення не містять повних даних - відсутній рік, в якому вони видавались,

- з 09.09.1991 по 14.12.1998 в Запорізькому коледжі радіоелектроніки: запис №24 про звільнення з 14.12.1998 зроблено на підставі розпорядження від 02.03.1999.

З метою підтвердження вищезазначених періодів роботи та зарахування їх до страхового стажу, позивач подавав до Управління заяви про проведення перерахунку пенсії від 02.12.2021, від 10.12.2021 та від 14.12.2021 разом з наступними документами (відповідно), а саме:

- довідкою Державного архіву Запорізької області від 14.12.2021 № 01-32/К-3403 щодо періоду роботу у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя;

- довідкою Державного архіву Запорізької області від 25.11.2021 № 01-32/К-3232 щодо періоду роботи на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України;

- довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка» від 10.12.2021 №347 про підтвердження періоду роботи в Запорізькому коледжі радіоелектроніки.

20.12.2021 Управлінням прийнято рішення №81 про перерахунок пенсії позивача, згідно якого страховий стаж обраховано в розмірі 32 роки 5 місяців 26 днів. Згідно проведеного розрахунку періоди роботи позивача з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998 до страхового стажу не враховані.

Листом від 04.01.2022 №17-17029/К-02/8-0800/22 Управління повідомило позивачу, що періоди роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998 не враховані до страхового стажу позивача згідно архівних довідок, оскільки в первинних документах прізвище не відповідає даним паспорта.

Не погодившись з відмовою у врахуванні до страхового стажу періодів роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1- 3 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами п. 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За приписами п.2.6 Інструкції № 58 якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивач у період з 17.10.1986 по 02.10.1987 працював у Запорізькому обласному комітеті профспілки працівників освіти, вищої школи та наукових установ м. Запоріжжя на посаді заступника голови профкому викладачів та співробітників Запорізького машинобудівного інституту ім. Чубаря; з 03.10.1987 по 28.08.1989 на посаді інструктора організаційного відділу райкому Компартії України; з 09.09.1991 по 14.12.1998 в Запорізькому коледжі радіоелектроніки на посаді заступника директора з економічних питань, викладача спецдисциплін.

У зв`язку із наявністю розбіжностей та неточностей в записах, які містяться в трудовій книжці, позивачем надано до Управління уточнюючі довідки, а саме:

- довідку Державного архіву Запорізької області від 14.12.2021 № 01-32/К-3403 про підтвердження періоду роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987;

- довідку Державного архіву Запорізької області від 25.11.2021 № 01-32/К-3232 про підтвердження періоду роботи з 23.09.1987 по 26.07.1989;

- довідку Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька Політехніка» від 10.12.2021 №347 про підтвердження періоду роботи з 09.09.1991 по 14.12.1998.

Судом досліджено вищезазначені довідки та встановлено, що вказаними довідками підтверджується перебування позивача на вищезазначених посадах у вказаний період, за таких обставин можна стверджувати, що надані позивачем архівні довідки підтверджують данні зазначені в трудовій книжці позивача.

При цьому, відповідачем, не прийняті до уваги вищезазначені довідки оскільки в первинних документах прізвище не відповідає даним паспорта.

Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, згідно записів трудової книжки позивача, трудову книжку вперше заповненої 09.07.1979 російською мовою із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові позивача « ОСОБА_1 ».

При цьому, у наданих позивачем уточнюючих довідках прізвища, ім`я та по-батькові позивача « ОСОБА_1 » зазначено так само як у трудовій книжці.

Наведене дозволяє дійти висновку, що уточнюючі довідки підтверджують стаж позивача у спірний період, а підстави для їх неврахування відсутні.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління щодо неврахування при розрахунку пенсії позивача до страхового стажу періодів роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вказані періоди та здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням таких періодів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо часу, з якого необхідно зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням періодів роботи з 17.10.1986 по 02.10.1987; з 03.10.1987 по 28.08.1989; з 09.09.1991 по 14.12.1998, суд виходить з того, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 05.11.2021 з дотриманням трьохмісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV.

При цьому, рішення про призначення позивачу пенсії за віком, згідно якого не враховано спірні періоди, прийнято відповідачем 11.11.2021.

Враховуючи, що подав уточнюючі довідки до Управління не пізніше трьох місяців від дати прийняття рішення про призначення пенсії за віком (заяви про проведення перерахунку пенсії від 02.12.2021, від 10.12.2021 та від 14.12.2021), суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов1язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з дати призначення з 14.08.2021.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на його користь в розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком періодів роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоди роботи з 17 жовтня 1986 року по 02 жовтня 1987 року, з 03 жовтня 1987 року по 28 серпня 1989 року та з 09 вересня 1991 року по 14 грудня 1998 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених періодів роботи з дня призначення пенсії - з 14 серпня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 20.07.2022.

Суддя М.О. Семененко