Справа № 308/2526/22
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2526/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
Головуючого судді - Крегул М.М.
за участю секретаря судового засідання Тимко М.В..
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Котубей О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5288557 від 05.02.2022 року.
Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що постановами інспектора патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції № ЕАО05288557 від 05.02.2022 та № ЕАО05288506 від 05.02.2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів в розмірі 340 грн. кожен за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення вимог дорожнього знаку «4.2. Рух праворуч».
Вважає, що Відповідач при складанні та винесенні оскаржуваної постанови порушив норми чинного законодавства України, а тому остання є незаконною.
Так, у адміністративному позові ОСОБА_1 зазначає, що 05.02.2022року працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на ділянці дороги по вул. Льва Толстого у м. Ужгороді, поблизу Закарпатського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв, було зупинено належний йому на праві користування транспортний засіб Chevrolet Equinox, номерний знак НОМЕР_1 , за нібито порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог дорожнього знаку «4.2. Рух праворуч».
Позивач стверджує, що після зупинки, на вимогу працівників патрульної поліції, ним передано останнім посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому, один із працівників патрульної поліції почав щось друкувати на своєму планшеті. Згодом позивач зрозумів, що відносно нього виноситься постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. При цьому, працівником патрульної поліції попередньо не було оголошено яка справа розглядається та хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`ясненні йому права на ознайомлення з матеріалами справи, дачу пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката. Будь-яких доказів, які підтверджують його вину у скоєному адміністративному правопорушенні, інспектором патрульної поліції надано не було. У зв`язку із чим, від підпису та отримання відповідного примірника постанови позивач відмовився.
Також позивач наголошує, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівник патрульної поліції спочатку користувався своїм планшетом, а потім планшетом напарника, оскільки, з його слів, у нього виникли якісь технічні складнощі. При цьому, примірник роздрукованої постанови намагався позивачеві вручити вже інший працівник патрульної поліції, який не розглядав справу.
При перегляді на наступний день додатку «Дія» позивач зрозумів, що відносно нього за одним і тим самим фактом інспектором патрульної поліції винесено дві постанови № ЕАО05288557 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та № ЕАО05288506 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на мене в обох випадках штрафу в розмірі 340 грн., тобто, його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення.
У зв`язку із чим, позивач подав два письмових звернення на адресу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції від 06.02.2022 про надання йому всіх наявних доказів, на підставі яких мене притягнуто до адміністративної відповідальності; копій постанов № ЕАО05288557 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та № ЕАО05288506 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; надання інформації про анкетні дані особи, яка винесла зазначені постанови та про дату, час їх винесення; надання інформації про причини притягнення мене двічі до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення; про призначення та проведення службового розслідування за фактами, викладеними у його зверненні.
Зі змісту відповідей від 16.02.2022року та 22.02.2022 року , які фактично отримано позивачем нарочно в Управлінні патрульної поліції в Закарпатській області 31.03.2022, встановлено, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5288506 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 122 КУпАП анульовано. Перевіркою встановлено, що вищевказана постанова не була роздрукована на місці розгляду справи через технічний збій в роботі планшетного пристрою.
Таким чином, Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області фактично скасовано першу постанову серії ЕАО з порядковим № 5288506 від 05.02.2022, винесену за результатами розгляду справи. При винесені іншої постанови серії ЕАО за порядковим № 5288557 розгляд справи фактично не проводився.
Крім того зазначає, що згідно листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.02.2022 схема організації дорожнього руху впродовж 2021-2022 років неодноразово змінювалась у зв`язку з частковим перекриттям дорожнього руху під час будівельних робіт на об`єктах «Капітальний ремонт покриття пл. Ш. Петефі у м. Ужгород (коригування)» та «Реконструкція інженерних мереж на пл. Ш. Петефі у м. Ужгород (коригування)». При цьому, п. 4 протоколу засідання комісії з безпеки дорожнього руху та координації роботи автотранспорту № 94 від 20.01.2022 затверджено остаточну схему організації дорожнього руху після проведення капітального ремонту покриття по пл. Шандора Петефі в м. Ужгород із забороною паркування на пл. Шандора Петефі перед поворотом на вул. Швабську, з метою забезпечення руху громадського транспорту.
В той же час, у останній відомості щодо наявності із правої сторони по вул. Капушанській в напрямку пл. Шандора Петефі дорожнього знаку «4.2. Рух праворуч», відсутні.
З урахуванням наведеного у позові позивач просить суд скасувати постанову інспектора УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Каменчука В.В. серії ЕАО № 5288557 від 05.02.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., як таку, що винесена з порушеннями вимог чинного законодавства України.
Ухвалою судді від 06.04.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи.
13.05.2022 року від представника відповідача Ісак Д.І. до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначає та вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Мотивуючи свій відзивпредставник відповідача зазначає, що 05.02.2022 року екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Л.Толстого помітив автомобіль «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив ПДР, а саме вимогу наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч».
Стверджує, що інспектор Каменчук В.В. належним чином представився,вказав причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив ОСОБА_1 пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог 8.4 «г» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення в розмірі 340 (триста сорок) грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію. Позивач не скористався правом на правову допомогу, відмовився надавати пояснення та не заявляв клопотання, хоча з правами його було ознайомлено в установленому Законом порядку.
З урахуванням наведеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, скасувати постанову інспектора УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Каменчука В.В. серії ЕАО № 5288557 від 05.02.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., з підстав та мотивів викладених у позові.
Представник відповідача Котубей О.І. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зміст адміністративного позову та докази долучені до нього, суд приходить до наступного висновку.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 1, 2 ст. 2 КАС України).
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесені дві постанови серії ЕАО №5288557 від 05.02.2022 року та ЕАО № 5288506 від 05.02.2022 року в справі про адміністративне правопорушення, за одне і те саме правопорушення, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, згідно відповіді УПП в Закарпатській області ДПП № К-77/41/15/03-2022 від 16.02.2022 року слідує, що постанову серії ЕАО № 5288506 від 05.02.2022 року в справі про адміністративне правопорушення анульовано, така не була роздрукована на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення через технічний збій в роботі планшетного пристрою.
Так, за даними оскаржуваної постанови серії ЕАО №5288557 від 05.02.2022 року в справі про адміністративне правопорушення встановлено, що 05.02.2022 року о 10 год. 59 хв., в м. Ужгород, вул. Толстого, 5А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Equinox», НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. (рух праворуч) та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР України порушення вимог наказових знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Як вбачається з матеріалів справи , твердження позивача про те, що йому не були роз`яснені права не знайшли свого підтвердження, оскільки, в постанові серії ЕАО №5288557 від 05.02.2022 року в графі «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» зазначено, що останній відмовився від підпису, що також підтверджується переглянутим у судовому засіданні фідеофайлом «export-77xxm».
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.
Згідно з пунктом 1статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Нормами частини другої статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений ПДР.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O' Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння та користування автомобілем може потенційно завдавати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Згідно пункту 8.4.г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.№ 1306 (далі ПДР), наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Відповідно до п. 14.6.1 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» наказові знаки застосовують для введення необхідних режимів руху. Наказові знаки встановлюють безпосередньо перед ділянками доріг, на яких вводяться необхідні режими руху, або в місцях, де вони скасовуються.
Відповідно до п. 14.6.2 ДСТУ знаки 4.1 «Рух прямо», 4.2 «Рух праворуч», 4.3 «Рух ліворуч», 4.4 «Рух прямо або праворуч», 4.5 «Рух прямо або ліворуч», 4.6 «Рух праворуч або ліворуч» потрібно застосовувати для надання дозволу руху на найближчому перехрещенні проїзних частин у напрямках, зазначених стрілками на знаку, а знаки 4.3,4.5 та 4.6 - і для розвороту.
Наказовий знак 4.2 дозволяє рух лише праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.
У судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Equinox», НОМЕР_1 , при виїзді з вул. Капушанська на пл. Ш.Петефі не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. (рух праворуч) та здійснив поворот ліворуч, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом з муніципальної камери зовнішнього відеоспостереження м. Ужгорода.
Суд констатує, що долучені до позовної заяви схема організації дорожнього руху є тимчасовою на час проведення ремонтних робіт та організовує дорожній рух в м. Ужгороді виключно на пл. Петефі. Як встановлено судом в судовому засіданні, вищезазначена схема ніякого відношення до організації дорожнього руху на вул. Капушанській в м.Ужгороді , де відповідно й знаходиться дорожній знак 4.2 «Рух праворуч», не має та не відображає наявність постійних дорожніх знаків по вул. Капушанській в м.Ужгороді.
Так, згідно Протоколу №4 засідання комісії з безпеки дорожнього руху та координації роботи автотранспорту від 20 січня 2022 року, який доданий Позивачем до позовної заяви, відповідно до якого, а саме п. 4, погоджено тимчасову схему ОДР на пл. Ш.Петефі із забороною паркування транспортних засобів перед поворотом на вул. Швабську. Тобто, дана схема не охоплює організацію дорожнього руху по вул. Капушанській.
При цьому суд, вирішуючи дану справу бере до уваги вимоги частини першої, другої статті 71 КАС України, згідно яких передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З наведених норм слідує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач у свою чергу не спростував доводи суб`єкта владних повноважень, а тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
У зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.77,134,139,243-246,286 КАС України, суд
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО № 5288557 від 05 лютого 2022року - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 виданий 24.03.2015р. Бабушкінським РВ у м.Дніпропетровську , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Повний текст рішення складено та проголошено 08.07.2022 року о 13 год. 55 хв.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул