Справа № 480/9470/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2022 року Справа № 480/9470/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9470/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує таке.
Порядок обчислення плати за землю визначений у статті 286 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Матеріалами справи підтверджується, що станом на день звернення з позовом до суду ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласниками нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є: 1) ОСОБА_2 5/100 часток згідно з договором купівлі-продажу частки домоволодіння № 845 від 18.02.2017; 2) ОСОБА_3 78/100 частини домоволодіння згідно з договором дарування, серія та номер: 2597, виданий 31.07.2019, видавник: Бурбика Т.А., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу; 3) Грицик Геннадій Олексійович 17/100 частки згідно з договором дарування від 10 червня 2020 року (а.с.25-28).
Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Відповідач зазначає, що 18.05.2017 року відбулося відчуження земельної ділянки.
За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній з 16.04.2017) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Таким чином, після припинення права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за відповідачем припинилося і речове право на відповідну земельну ділянку.
Рішенням від 24 грудня 2019 року № 6244-МР "Про припинення дії договору оренди земельної ділянки, укладеного з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 " Сумська міська рада вирішила вважати таким, що втратило чинність рішення Сумської міської ради від 27 вересня 2017 року № 2567-МР "Про відмову у припиненні договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 " та надати згоду ОСОБА_1 на припинення дії договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1664 га, кадастровий номер :06:023:0041, категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі промисловості під розміщеною виробничою базою, укладеного 06 квітня 2015 року, номер запису про інше речове право: 9390497 від 16 квітня 2015 року, шляхом його розірвання, за згодою сторін (а.с.30).

Отже, на підставі зазначеного рішення за відповідачем припинено договір оренди земельної ділянки. З огляду на положення п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України у їх системному взаємозв`язку з приписами ст. 120 Земельного кодексу України відсутність договору оренди земельної ділянки та припинення речового права на відповідну земельну ділянку виключає обов`язок нарахування орендної плати за таку земельну ділянку

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 59290,46 грн, однак достатнього обгрунтування заявленої вимоги не навів, доводів відповідача не спростував, правомірності своїх дій щодо визначення відповідачу заявленої суми боргу не довів та достатніх доказів на її підтвердження всупереч ч. 1 ст. 77 КАС України суду не надав.

Про наявність будь-якої іншої заборгованості в позовній заяві та розрахунках позивачем не зазначається.

Враховуючи викладене, суд визнає, що податкова заборгованість зі сплати орендної плати з фізичних осіб у розмірі 59290,46 грн у відповідача станом на день розгляду справи відсутня, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми заборгованості є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 13, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах