Справа № 160/1391/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2022 року Справа № 160/1391/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, а саме:
-рішення № 3616745/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №3;
-рішення № 3616743/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №5;
-рішення № 3616744/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №6;
-рішення № 3616747/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №7;
-рішення № 3616746/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №8;
-рішення № 3616748/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №9.
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме:
- від 10.12.2021р. №3 датою її фактичного отримання;
- від 10.12.2021р. №5 датою її фактичного отримання;
- від 10.12.2021р. №6 датою її фактичного отримання;
- від 10.12.2021р. №7 датою її фактичного отримання;
- від 10.12.2021р. №8 датою її фактичного отримання;
- від 10.12.2021р. №9 датою її фактичного отримання.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ТОВ "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" надано контролюючому органу документи, які підтверджують господарські операції, за якими складено податкові накладні, проте податковим органом було відмовлено у реєстрації податкових накладних. При цьому, вимог щодо надання конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області висунуто не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі №160/1391/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області заперечує доводи позивача.
Відповідач-1 вказує на необхідність підтвердження Товариством господарських операцій первинними документами відповідно до п.п.1.2 п. 1, пп.2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995.Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов"язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Відповідач вважає, що при направленні квитанцій дотримався абзацу 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246. У платника податку після отримання квитанції виникає право на подання документів, що були складені ним відповідно до Закону України №996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та які можуть вважатися первинними та пітвердити факт наявності чи відсутності господарської операції. Податковий орган не зобовьязаний у квитанції вказувати перелік документів, який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції, оскільки таке прямо не передбачено нормативно-правовими актами.
На переконання відповідача, оскільки у платника податків є обов"язок вести бухгалтерський облік господарських операцій, шляхом складання первинних документів, позивач вважається обізнаним з тим, які первинні документи в силу вимог Закону №996 підтверджують факт здійснення господарської операції.
Відповідачем звертається увага на те, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб"єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.
Державна податкова служба України у відзиві на позовну заяву вказує на те, що для ухвалення рішення про зобов"язання ДПС зареєструвати податкову накладну, суд повинен перевірити саме той факт, що податкова накладна, яка була подана позивачем відповідає всім критеріям відповідно до п. 12 Порядку №1246 і її можливо зареєструвати в ЄРПН. При цьому, така перевірка здійснюється податковим органом автоматично і судом не може бути проведена. Отже, суд у разі ухвалення рішення про зобов"язання податковий орган зареєструвати податкову накладну, фактично візьме на себе повноваження суб"єкта владних повноважень (відповідача), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд пояснень та документів, здійснення автоматичної перевірки податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН.
Судом встановлено наступні обставини справи:
ТОВ "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровська ДПІ (Дніпровський район).
Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" займається такими видами економічної діяльності за кодом КВЕД, як зокрема 68.20.Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).
Керуючись п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" склало та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:
На виконання п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України 31.12.2021 позивачем направлено повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, а також надані письмові пояснення №05/01-1 від 05.01.2022 та копії документів в їх обгрунтування.
Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийняті рішення:
-№3616745/44587137 від 05.01.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №3;
-№3616743/44587137 від 05.01.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №5;
-№3616744/44587137 від 05.01.2022 про відмову в реєстації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №6;
-№3616747/44587137 від 05.01.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №7;
-№3616746/44587137 від 05.01.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №8;
- №3616748/44587137 від 05.01.2022 року про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №9.
У вказаних рішеннях підставою для відмови вказано «у зв"язку з ненаданням платником податку копій документів». В Додатковій інформації зазначено про відсутність підтвердження обгрунтованості оформлення ПН даними бухгалтерського та податкового обліку.
Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області були оскаржені позивачем до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду 12.01.2022 прийняті рішення за №1322/44587137/2, №1345/44587137/2, №1329/44587137/2, №1310/44587137/2, №1341/44587137/2, №1312/44587137/2 скарги позивача залишені без задоволення, а рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області без змін.

Не погоджуючись із рішеннями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкових накладних, з метою його скасування та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного:

Пунктом 44.1 Податкового кодексу України на платників податків покладено обов"язок вести облік доходів, витрат та інших показників, пов"язаних з визначенням об"єктів оподаткування та/або податкових зобов"язань, на підставі первинних документів, рігістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов"язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством. Крім того, платникам податків забороняється формувати показники податкової звітності, митних декларацій з даних, не підтверджених первинними документами.

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об"єктом оподаткування визначено операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання, яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об"єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об"єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України відповідно до ст. 186 цього кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

За п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу, база опадаткування операції з постачання товарів/послуг визначається виходячи із договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статі 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 р. затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок № 1246).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

За змістом пункту 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктом 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цієї норми Кабінетом Міністрів України 11.12.2019 р. прийнято постанову № 1165 (на зміну постанови Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117), якою затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) передбачено такий критерій як «відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС».

Відповідачами не подано до суду доказів, що обсяг постачання товару (послуг), зазначений у поданих на реєстрацію податкових накладних, дорівнював або перевищував величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару (крім обсягу придбання товарів за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних, зареєстрованих у ЄРПН, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податкових накладних, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у ЄРПН, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

З п. 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, визначених Додатком 3 до Порядку №1165 вбачається, що для встановлення наявності у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обгрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку,що вимагається п. 11 Порядку №1165.

Проте, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних відсутній конкретний критерій ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у п. 1 Додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, що свідчить про необгрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

У пункті 5 Порядку № 520 визначений орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9).

Судом встановлено, що позивачем подані повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, до яких долучено наявні у нього копії документів на підтвердження факту здійснення господарських операцій.

З наданих позивачем письмових пояснень вбачається, що між ТОВ "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" (орендодавець) і ТОВ "Цитрон Лайн" (орендар) 01.12.2021 був укладений договір №01/12-5, предметом якого була оренда нежитлового приміщення.

Відповідно до умов п. 6.2. договору орендар зобов"язаний внести на розрахуковий рахунок Орендодавця гарантійний платіж у сумі, що дорівнює розміру однієї місячнної орендної плати за користування приміщення.

До договору сторонами були також складені протоколи погодження договірної ціни щодо окремих приміщень №1,№3,№5,№6,№7, №8.

На оплату гарантійного платежу по оренді приміщень орендодавцем були виписані орендарю рахунки на оплату:

№8 від 01.12.2021 на суму 27352,00 грн., в тому числі ПДВ 4558,67 грн.;

№10 від 01.12..2021 на суму 36557,00 грн., в тому числі ПДВ 6092,83 грн.;

№11 від 01.12.2021 на суму 86404,25 грн., в тому числі ПДВ 14400,71 грн.;

№12 від 01.12.2021 на суму 46612,50 грн., в тому числі ПДВ 7768,75 грн.;

№13 від 01.12.2021 на суму25608,00 грн., в тому числі ПДВ 4268,00 грн.;

№15 від 01.12.2021 на суму 22165,00 грн., в тому числі ПДВ 3694,17 грн.

Орендарем оплата рахунків здійснена платіжним дорученням №541 від 10.12.2021.

Саме на дату виникнення податкових зобов`язань з оплати вказаних рахунків були складені податкові накладні.

Суд погоджується з позивачем, що надані копії документів разом з поясненнями для прийняття рішень щодо реєстрації податкових накладних, засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

В той час, як оскаржувані рішення не містять чіткого визначення документів

для прийняття комісією рішень про реєстрацію податкових накладних.

Відповідачем-1 не надано пояснень з приводу неможливості прийняти надані підприємством документи на підтвердження здійснення господарської операції, не наведені мотиви відхилення таких документів.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів як актів правозастосування, є обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення нормативно-правовим актом та, відповідно, контролюючим органом конкретної підстави віднесення господарської операції чи платника податку до категорії ризикових. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв ризиковості операцій, як в цьому випадку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 року у справі № 821/1173/17 невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості індивідуальних актів призводить до протиправності таких актів.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №826/9457/18 зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими доводи позивача про протиправність рішень комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо зобов"язання Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку № 1246 встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

-прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

-набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

-неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі вказані податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи встановлені факти і наведені правові норми суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог

Відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву вказано, що вимоги щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні є дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Таким чином, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Положеннями КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З викладеного слідує, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23 від 20.01.2022.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2481,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст.77, 90, 139,241-246,250,257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасувати рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, а саме:

-рішення № 3616745/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №3;

-рішення № 3616743/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №5;

-рішення № 3616744/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №6;

-рішення № 3616747/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №7;

-рішення № 3616746/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №8;

-рішення № 3616748/44587137 від 05.01.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 10.12.2021р. №9.

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" (вул. Байкальська, буд. 4, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005, ) , а саме:

- від 10.12.2021р. №3 датою її фактичного отримання;

- від 10.12.2021р. №5 датою її фактичного отримання;

- від 10.12.2021р. №6 датою її фактичного отримання;

- від 10.12.2021р. №7 датою її фактичного отримання;

- від 10.12.2021р. №8 датою її фактичного отримання;

- від 10.12.2021р. №9 датою її фактичного отримання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" (вул. Байкальська, буд. 4, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, код ЄДРПОУ ВП 44118658) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1240,50 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИСЯЧОЛІТНІЙ СОКІЛ" (вул. Байкальська, буд. 4, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1240,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимогстатті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене встроки, передбачені статтею295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона