Справа № 296/605/22
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/605/22

Головуючий у 1-й інстанції: Маслак В.П.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

20 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Муніципальної інспекції Житомирської міської ради на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської міськаої ради в особі Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №302922263 від 22.07.2021,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської міської ради в особі Муніципальної інспекції Житомирської міської ради, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову інспектора 1 категорії інспектора з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кукси Руслана Володимировича про накладення до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, за здійснення 08.07.2021 об 11 год. 47 хв. належним йому транспортним засобом ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинки в районі будинку №16 по вул. Хлібній в м. Житомирі.

2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що вказана постанова є неправомірною, оскільки винесена за відсутності будь-яких доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, а також містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

4. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №302922263 від 22.07.2021, винесену спеціалістом І категорії інспектора з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кукса Р.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт Муніціпальна інспекція Житомирської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

6. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано, що транспортний засіб позивача був припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34. Відтак, розташування автомобіля, в порушення вимог ПДР, здійснено у місці, де зупинку заборонено.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Спеціалістом першої категорії інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кукса Р.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №302922263 від 22.07.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

8. Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому оскаржив їх в судовому порядку.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

9. Апелянт зазначає, що інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано, що транспортний засіб позивача був припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34. Відтак, розташування автомобіля, в порушення вимог ПДР, здійснено у місці, де зупинку заборонено.

10. Позивач вказав, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки винесена за відсутності будь-яких доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, а також містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

13. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

14. Розділом 33 Правил дорожнього руху визначено групи дорожніх знаків, зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

15. Так, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» (п. 3.34 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху) забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

16. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

17. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

18. Розмітка є одним із найважливіших засобів регулювання дорожнього руху і значною мірою впливає на безпеку руху. Висока ефективність розмітки пояснюється насамперед тим, що вона постійно перебуває в полі зору водія, допомагає йому правильно вибирати положення транспортного засобу на проїзній частині багато смугових доріг, сприяє кращому орієнтуванню в напрямку дороги, обмежує в необхідних місцях маневрування транспортних засобів, сприяючи тим самим підвищенню безпеки дорожнього руху.

19. Відповідно до 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

20. Згідно п. п. 8.5 - 1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки ( сніг, бруд тощо ) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

21. За змістом п.п. 1.4. п. 1 розділу 34 Правил дорожнього руху розмітка 1.4 має жовтий колір та позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

23. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що апелянт діяв не на підставі та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

24. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

25. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

26. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

27. Частина 1 ст.14-2 КУпАП передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

28. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

29. Як вбачається з матеріалів справи, інспектором з паркування здійснено фотофіксацію вказаних обставин в кількості чотирьох зображень з двох ракурсів.

30. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що фотознімки не є достатнім доказом здійснення зупинки транспортного засобу ЗАЗ 110206, р.н. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонена», оскільки цей знак на фотознімках, де зображений вказаний автомобіль, відсутній. Тобто, із зазначеної фотофіксації неможливо встановити факт розповсюдження дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на місце зупинки/стоянки зазначеного автомобіля.

31. Даний висновок суду першої інстанції не відповідає нормам чинних Правил дорожнього руху.

32. Так, Відповідно до знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть,- до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку 3.34 поширюється на той бік дороги на якому його встановлено.

33. Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено на розі вул. Гоголівська та Хлібна (в районі будинку № 16 по вул. Хлібній), в напрямку вул. Київської. Додаткове фото дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» від 08.07.2021 р. із зазначенням дати, часу та відповідних географічних координат було додано апелянтом до відзиву на позовну заяву.

34. Крім того, позивач не заперечував проти тієї обставини, що здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та не обґрунтовував цією обставиною свої позовні вимоги, у зв`язку із чим довідка компетентного органу щодо розповсюдження дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул.Хлібній у м.Житомирі не надавалася.

35. Судом першої інстанції така обставина, як зона дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Хлібній, в районі будинку 16 в м.Житомирі взагалі не досліджувалась, а тому не могла лягти в основу прийняття рішення.

36. Апелянтом також була витребувана у КП «Міськсвітло» довідка про встановлення дорожнього знаку 3.34«Зупинку заборонено» за вищевказаною адресою, яка підтверджує, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено та зона дії знаку поширюється по вул.Хлібній: від вул. Гоголівської в напрямку вул.Киівської.

37. Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, то колегія суддів вважає, що вказаний факт не відповідає обставинам справи з огляду на те, що позивач в судовому засіданні в суді першої інстанції вказав, що не пам`ятає обставин (день, час), за яких ним було здійснено зупинку транспортного засобу ЗАЗ 110206, р.н. НОМЕР_1 по вул. Хлібній, в районі будинку 16 у м. Житомирі.

38. Колегія суддів зазначає, що відсутність на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не впливає на оцінку правомірності дій апелянта.

39. Є також безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що зупинка була обумовлена поганим станом здоров`я позивача, так як Правилами дорожнього руху передбачено, що водій з інвалідністю може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2, 3.35-3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

40. Аналізуючи додане до відзиву додаткове фото дорожнього знаку, колегія суддів зазначає, що під знаком 3.34 «Зупинку заборонено» відсутня табличка 7.18 «Крім осіб з інвалідністю», яка б надавала можливість позивачу здійснити зупинку в зоні дії забороняючого знаку.

41. Згідно п.1.10 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, яким перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

42. Відповідно до п.15.14 Правил у разі вимушеної зупинки у місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів щоб прибрати автомобіль, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пп.9.9- 9.11 цих Правил.

43. Підпункт а пункту 9.9 ПДР передбачає, що у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

44. Пункт 9.10 ПДР передбачає, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий ліхтарик на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча в одному напрямку менше 100 м.

45. Таким чином, аналізуючи всі обставини справи та надані сторонами докази колегія суддів вважає, що інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Куксою Р.В. дотримано всім вимог чинного законодавства щодо виявлення, фіксування адміністративного

правопорушення та в повному обсязі дотримано вимоги КУпАП.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

46. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

47. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

48. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

51. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

52. Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми. Таким чином, важливим є визначити, чи належним чином національні органи влади використали свою свободу повноважень, звинувативши заявника у наклепі чи зловживанні посадовим становищем. Рішення у справі Ляшко проти України (Lyashko v. Ukraine) від 10 серпня 2006 р., Заява № 21040/02, п.47.

53. Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах Лобо Мачадо проти Португалії (Lobo Machado v. Portugal) і Фермьойлєн проти Бєльгії (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі Нідерост-Губер проти Швейцарії (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

54. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

55. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

56. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Муніципальної інспекції Житомирської міської ради задовольнити повністю.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської міськаої ради в особі Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №302922263 від 22.07.2021 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.