Справа № 600/5725/21-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5725/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

20 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ в Чернівецькій області, Управління), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області про відмову в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 26.08.1988 р. по 24.12.1992 р.; з 29.12.1992 р. по 10.01.2001 р. та з 01.02.2001 р. по 01.01.2004 р. до страхового стажу;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.06.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом під час розгляду вказаної справи та із обчисленням загального стажу роботи останнього на підставі відомостей дублікату трудової книжки та інших підтверджуючих стаж документів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області про відмову в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 ;

-зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області включити і зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.08.1988 року по 24.12.1992 року, з 29.12.1992 по 31.07.1994, з 16.02.1997 по 10.01.2001 року;

-зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 14.06.2021 року з урахуванням мотивувальної частини рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги Управління посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Зокрема апелянт зазначає, що останнім не приймалися оскаржувані позивачем рішення, та як наслідок, відсутнє порушення права на пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , з боку ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів у дублікаті трудової книжки та довідок про заробітну плату ОСОБА_1 в період з 26.08.1988 по 24.12.1992 працював заступником директора науково-виробничого підприємства "Сана", а з 29.12.1992 по 10.01.2001- директором приватної виробничо-комерційної фірми "Спрут". Також перебував на обліку як фізична особа-підприємець з 22.01.2001 по 03.09.2015. При цьому, в період з 01.02.2001 по 31.03.2001 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування за умови сплати фіксованого податку. В період з 01.04.2003 по 31.12.2003 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування за умови сплати єдиного податку.

Згідно відповідей органу пенсійного фонду, страховий стаж позивача складає 20 років 10 місяців. До страхового стажу не зараховано період роботи з 26.08.1988 року по 24.12.1992 року, з 29.12.1992 року по 31.07.1994 року, з 16.02.1997 року по 10.01.2001 року та з 01.04.2001 по 01.01.2004 року.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV).

За приписами ч.1 ст. 26 вказаного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, який здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV, Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок N 22-1).

П.1.1 Р.І Порядку N 22-1 визначено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії-додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії-додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до п.4.1 Р. ІV Порядку N 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

За змістом п.4.2 Р. ІV Порядку N 22-1 (в редакції Постанови Пенсійного фонду № 25-1 від 16.12.2020, що набрала чинності 30.03.2021) при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10. Р. ІV Порядку N 22-1).

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, суть якої полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до відділу обслуговування громадян №3 щодо призначення пенсії тричі-14.06.2021, 12.07.2021 та 23.07.2021.

В даному випадку заяви позивача про призначення пенсії розглянуті за принципом екстериторіальності.

Так, заява від 14.06.2021 розглядалась спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення б/н про відмову в призначенні пенсії за віком. Перевірку розрахунку стажу та достовірності винесеного рішення здійснював головний спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Заява від 12.07.2021 розглядалась спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення №70 від 20.07.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком. Перевірку розрахунку стажу та достовірності винесеного рішення здійснював головний спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Заява від 23.07.2021 розглядалась спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення №70 від 30.07.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком. Перевірку розрахунку стажу та достовірності винесеного рішення здійснював головний спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

ГУ ПФУ України в Чернівецькій області жодного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось, а лише повідомлено останнього про результат розгляду заяви з зазначенням підстав відмови в призначенні пенсії.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає позовні вимоги, пред`явлені до ГУ ПФУ України в Чернівецькій області є безпідставними, оскільки відповідальними за опрацювання заяви ОСОБА_1 та прийняття відповідних рішень, в даному випадку, визначені у встановленому порядку інші територіальні органи Пенсійного фонду, зокрема останнє рішення про відмову в призначенні пенсії приймалося ГУ ПФУ в Полтавській області.

Однак, ГУ ПФУ в Полтавській області, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, судом першої інстанції залучений не був, хоча відповідач у даній справі подавав таке клопотання.

У ст.48 КАС України закріплено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Варто зауважити, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, останній зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або за ініціативою суду.

Виходячи із зазначених положень закону, а також предмету позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що у цій справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не здійснив його заміну та/або не залучив як другого відповідача, чим допустив порушення норм процесуального законодавства.

В той же час, суд апеляційної інстанції не наділений на вказаній стадії повноваженнями щодо направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання щодо залучення належного відповідача та вирішення адміністративного позову відносно вказаного відповідача.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено в постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №826/12172/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.

За такого правового регулювання, предмета і підстави позову в даному адміністративному спорі, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути недоліки допущені судом першої інстанції на стадії апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

При цьому, відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.