Справа № 320/10321/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2021 року № 320/10321/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві в порядку письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Калинівка" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Калинівка" з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправними дії.

25.10.2021 представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що оспорюваний наказ від 10.11.2020 №522-ДК та оспорюваний акт обстеження земельної ділянки були прийняті у листопаді 2020 року, а позов позивачем подано у серпні 2021 року без пояснень з приводу причин пропуску позовної давності.

Позивачем подано до суду заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності.

Розглянувши дану заяву, оцінивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Підстави та порядок залишення позову без розгляду визначені статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Водночас, згідно з частинами 3 та 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відтак, однією із підстав для залишення позовної заяви без розгляду є недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, що виявлено судом після відкриття провадження у справі (за умови неподання заяви про поновлення такого строку або відсутністю поважних причин для його поновлення).

Особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України.

Так, частинами 1-3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративно судочинства України (в редакції після 15.12.2017) у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2018 (справа №820/1667/16) зазначив про те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у серпні 2021 року. Позивачем разом з клопотанням від 12.10.2021 р. було долучено до суду докази існування судового спору в господарському суді Харківської області у справі № 922/2889/21 за позовом в.о. керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Безлюдівської селищної ради до Позивача (ТОВ «Крона-Калинівка») про стягнення з Позивача 242 132,00 грн. Провадження у справі № 922/2889/21 було відкрито ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2021 р. Як на підставу позовних вимог Харківська окружна прокуратура Харківської області посилається на матеріали та дані перевірки, що є предметом оскарження у справі № 320/10321/21. Зокрема, Харківська окружна прокуратура Харківської області зазначає про те, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.11.2020 р. № 522-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» Відповідачем складено акт обстеження земельної ділянки №522-ДК/468/АО/Ю/01/-20 від 16.11.2020 р. та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 522-ДК/559/АП/09/01/-20 від 19.11.2020 р.

Відповідач зазначає, що внаслідок невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту державі в особі Відповідача завдано збитків, що і стало підставою вказаного позову про стягнення завданої шкоди (на думку прокуратури).

Про існування цього судового процесу Відповідач обізнаний належним чином, оскільки позов поданий в його інтересах, отже інформація про це є публічно доступною, визнається Відповідачем, а тому не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки до отримання документів у справі № 922/2889/21 (в т.ч. і до постановлення ухвали господарського суду Харківської області від 21.07.2021 р.) позивачу не було відомо про існування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.11.2020 р. № 522-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», акту обстеження земельної ділянки №522-ДК/468/АО/Ю/01/- 20 від 16.11.2020 р. та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 522-ДК/559/АП/09/01/-20 від 19.11.2020 р., то і строк звернення з адміністративним позовом обчислюється з дня постановления ухвали господарського суду Харківської області від 21.07.2021 р. (опубліковано 22.07.2021 р.) у справі № 922/2889/21 або з дня отримання від господарського суду Харківської області матеріалів справи № 922/2889/21.

Про це ж свідчить і сам Відповідач у відзиві на позовну заяву «ТОВ «Крона-Калинівка» про проведення перевірки не повідомлялось, оскільки заходи було здійснено не за планом-графіком перевірок. Повідомлення про здійснення позапланових заходів не передбачено».

Отже, Позивачу (ТОВ «Крона-Калинівка») не могло бути відомо раніше 22.07.2021 р. про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що є предметом позовних вимог у справі № 320/10321/21. Відповідно, шестимісячний строк звернення Позивачем до суду про визнання протиправними наказу Відповідача від 10.11.2020 р. № 522-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», протиправними дій щодо проведення перевірки закінчується 22.01.2022 р.

Вказане вище підтверджує те, що строк позовної давності для звернення з позовом до суду не сплив, оскільки розпочався лише з 22.07.2021 р.

Що стосується не надання Позивачем пояснень з приводу причин пропуску позовної давності разом з позовною заявою, зазначаю наступне.

Застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог (Постанова ВП ВС від 05.12.2018 № 522/2110/15-ц). І лише якщо буде встановлено, що права особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (Постанова ВП ВС від 04.12.2018 №910/18560/16).

Отже, положення чинного законодавства та висновки Верховного Суду свідчать про те, що виконуючи принцип змагальності сторін, суд не вправі застосовувати позовну давність із власної ініціативи. З огляду на це, наводити причини пропуску позовної давності у позовній заяві чинним законодавством не передбачено.

Відповідач наводить аргументи про те, що Позивач, звертаючись із позовною заявою до суду, повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

У свою чергу, адміністративне судочинство ґрунтується на справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Цілком логічним у даному твердженні є принцип «належного врядування», який детально описаний та підтримано у своїх рішеннях Європейським судом з прав людини, за яким: акт вважається правомірним, якщо не оспорюється; якщо акт оспорюється в суді, довести його правомірність повинен суб`єкт владних повноважень (п.77.2 ст.77 КАС України); акт, що оспорюється в суді, є протиправним, якщо суб`єктом владних повноважень не доведено, а судом не встановлено його правомірність.

З огляду на це, доводити правомірність своїх рішень та законність дій має саме відповідач.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та оцінюючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лиска І.Г.