Справа № 640/3205/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3205/22 Суддя першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

при секретарі - Масловській К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Преміоррі ЛТД» (Великобританія) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просив:

- заборонити Міністерству юстиції України та Центральній Колегії з державної реєстрації Міністерства юстиції України розглядати скарги компанії ПРЕМІОРРІ ЛТД (PREMIORRI LTD) щодо реєстраційних дій, проведених відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ» в період з 01.09.2020 (включно) по 07.10.2021 (включно);

- заборонити Міністерству юстиції України, технічному адміністратору Єдиного державного реєстру, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстр державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - заборонено Міністерству юстиції України, технічному адміністратору Єдиного державного реєстру, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстру державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ» () до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розгляд скарги Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Преміоррі ЛТД» від 13.01.2022 щодо ТОВ «Преміорі» призначено на 26.01.2022 та у випадку прийняття Міністерством юстиції України рішення за наслідками розгляду такої скарги можуть вчинятися відповідні реєстраційні дії, то це може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав Заявника як бенефіціарного власника ТОВ «Преміорі», за захистом яких він має намір звернутися до суду з позовом до Міністерства юстиції України. При цьому суд зазначив, що обраний ним захід забезпечення позову відповідає положенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Приватна акціонерна компанія з обмеженою відповідальністю «Преміоррі ЛТД» (далі - Апелянт, Компанія «Преміоррі ЛТД») подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, що подана до пред`явлення позовної заяви, відмовити повністю.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було з`ясовано предмет позову, який ОСОБА_2 мав намір пред`явити до Міністерства юстиції України. Крім того, зазначає, що сам по собі розгляд скарги не може призводити до порушення прав будь-якої із сторін, а суд першої інстанції взагалі не вказав на будь-які підстави, що унеможливлювали розгляд Міністерством юстиції України скарги. Окремо зауважує, що всупереч доводів Заявника скарга подавалася до Міністерства юстиції України протягом 60 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, позовну заяву Компанії «Преміоррі ЛТД» залишено без розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 у справі №910/18882/21, а відомості заяви не містять будь-яких аргументів необхідності її задоволення. Також зазначає, що спір зводиться до оскарження законності продажу/набуття частки у статутному фонді ТОВ «Преміорі» без погодження бенефіціарного власника. Крім того, наголошує, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції вирішив питання про права Компанії «Преміоррі ЛТД» як власника корпоративних прав ТОВ «Преміорі».

Після усунення визначених в ухвалі від 16.05.2022 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У межах встановленого строку відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

На виконання вимог ухвали суду від 30.05.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 06.06.2022 та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2022 справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.07.2022, в якому було оголошено перерву для підготовки до виступу у судових дебатах до 20.07.2022.

У судовому засіданні представник Компанії «Преміоррі ЛТД» наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги з викладених у ній доводів і підстав.

Представник ТОВ «Преміорі» наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, наголошуючи, що без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів ОСОБА_1 був би неможливий.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Щодо заявленого представником ТОВ «Преміорі» клопотання про закриття апеляційного провадження у справі з підстав подання апеляційної скарги з порушенням вимог ст. 297 КАС України не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Пункт 3 частини 4 статті 298 КАС України передбачає, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції.

За правилами ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

За правилами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (пункт 45 рішення від 06.12.2007 у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).

На переконання колегії суддів, у випадку закриття апеляційного провадження на тій підставі, що скарга подана через суд першої інстанції, а не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, останній застосує надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Крім того, такої підстави для закриття апеляційного провадження як подання апеляційної скарги в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції, положення ст. 305 КАС України не містять.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 145/1330/17 дійшла висновку, що, повертаючи апеляційну скаргу без розгляду, у зв`язку з тим, що скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

З урахуванням наведеного судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання ТОВ «Преміорі».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії та/або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, підставами для необхідності її задоволення, з якими погодився суд першої інстанції, вказано те, що Компанія «Преміоррі ЛТД» почала вчиняти дії, спрямовані на заволодіння часткою ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Преміорі». У подальшому, Компанією «Преміоррі ЛТД» подано скаргу до Міністерства юстиції України (зареєстрована 14.01.2022). Однак, на переконання Заявника, останнє не мало права приймати її до розгляду, оскільки існувало судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави, а також закінчився встановлений законом строк подачі скарги. Крім того, за твердженням ОСОБА_1 , Міністерством юстиції України скаргу призначено до розгляду на 26.01.2022 без повідомлення заінтересованих осіб. У свою чергу, як наполягав Заявник, у випадку розгляду скарги Міністерством юстиції України по суті, ОСОБА_1 буде необхідно оскаржувати відповідний наказ, що унеможливить виконання рішення суду за майбутнім позовом про визнання протиправними дій і бездіяльності Міністерства юстиції України та зобов`язання останнього прийняти рішення по скарзі Компанії «Преміоррі ЛТД» у порядку, встановленому пунктами 5 та 6 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок №1128).

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням обґрунтувань, наведених у заяві, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема: 1) відмову в задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції.

Частиною 7 цієї ж статті вказаного Закону передбачено, що рішення, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Згідно ч. 8 ст. 34 Закону Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи; 3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; 5) є рішення цього органу з такого самого питання; 6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 34 згаданого Закону).

Таким нормативним актом є Порядок №1128, пункт 5 якого кореспондує наведеним приписам ч. 8 ст. 34 Закону.

Крім того, у п. 6 Порядку №1128 зазначено, що якщо під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку встановлено наявність підстав для відмови в її задоволенні, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає не пізніше десяти робочих днів з дня її реєстрації рішення про відмову в задоволенні такої скарги із зазначенням мотивів такої відмови. Рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстави оформлення її без дотримання вимог, визначених законом, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою в межах визначеного законом строку.

Викладене свідчить, що Міністерство юстиції України вправі прийняти рішення про відмову у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації з підстав, визначених пунктом 5 Порядку №1128, як не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації, так і під час розгляду скарги. У свою чергу, обов`язок виконати рішення, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 2 частини шостої статті 34 Закону, не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру, прямо закріплено у ч. 7 ст. 34 Закону.

На переконання судової колегії, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді заборони Міністерству юстиції України, технічному адміністратору Єдиного державного реєстру, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстр державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Преміорі» до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, жодним чином не стосуються предмету правовідносин, які Заявник вважає спірними та з приводу чого має намір звернутися до суду.

Так, накладення судом заборони проводити реєстраційні дії щодо ТОВ «Преміоррі» жодним чином не унеможливлює істотне ускладнення чи виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, адже не зупиняє процедуру розгляду Міністерством юстиції України скарги Компанії «Преміоррі ЛТД», що, за твердженням Заявника, здійснювалося центральним органом виконавчої влади неправомірно. При цьому, як свідчить зміст заяви про забезпечення позову, саме із позовом про, зокрема, зобов`язання прийняти рішення по скарзі Компанії «Преміоррі ЛТД» в порядку, встановленому пунктами 5 та 6 Порядку №1128, мав намір звернутися ОСОБА_1 .

У розрізі наведеного судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Як було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заборона Міністерству юстиції України на іншим уповноваженим на здійснення реєстраційних дій особам проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «Преміорі» до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії щодо відмови у задоволенні скарги Компанії «Преміоррі ЛТД» на підставі пунктів 5-6 Порядку №1128 зумовить виникнення невиправданого судового втручання у діяльність суб`єкта владних повноважень, що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу, що будь-яких мотивів очевидної протиправності дій Міністерства юстиції України, що також покладено в основу вжитих заходів забезпечення позову, судом першої інстанції не наведено. Не може бути свідченням очевидної протиправності дій Міністерства юстиції України й те, що розгляд зареєстрованої 14.01.2022 скарги призначено на 26.01.2022, оскільки відповідно до п. 4 Порядку №1128 розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Обставини неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду Міністерством юстиції України скарги Компанії «Преміоррі ЛТД», а також правомірності прийняття її до розгляду, а не відмови в її задоволенні з підстав наявності судового рішення щодо спірних правовідносин та пропуску строку подачі такої скарги, можуть бути предметом судового розгляду у справі щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень.

У постанові від 20.05.2021 у справі № 640/29749/20 Верховний Суд зазначив, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 у справі №826/14303/ 18, від 12.02.2020 у справі №640/17408/19 та від 27.02.2020 у справі №640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Окрім наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що скарга подана Компанією «Преміоррі ЛТД» щодо реєстраційних дій з ТОВ «Преміорі», починаючи з 01.09.2020, що випливає із змісту заяви про забезпечення позову. Водночас, судом першої інстанції задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «Преміорі». Тобто, вжиття судом заходів щодо забезпечення позову понад позовні вимоги, про намір заявити які зазначив Заявник, є неспівмірним.

Таким чином, враховуючи що, як вірно підкреслено Апелянтом, Заявником належним чином не обґрунтовано та не доведено, що до ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 , що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду, Окружний адміністративний суд міста Києва прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України у згаданій редакції визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки при постановлення оскаржуваної ухвали не врахував відсутність зазначення у заяві про забезпечення позову належного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та наслідків таких заходів для заінтересованих осіб і для Заявника з огляду на визначений ним предмет майбутнього спору.

Керуючись ст. ст. 150-151, 242-244, 250, 308, 310, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Преміоррі ЛТД» (Великобританія) - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано 20 липня 2022 року.