Справа № 160/1051/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року Справа № 160/1051/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі: секретаря судового засіданняНосенко К.В.
представника позивача: представника відповідача: Лосєв Д.В. Бірсан П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001
Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить:
- визнати дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів протиправними;
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001.
Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на протиправність і безпідставність податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001, прийнятого на підставі висновків акту перевірки, які не відповідають дійсності. Позивач стверджує, що надані ним під час перевірки первинні документи, які згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, є підставою для податкового обліку, у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між АТ "ПІВДГЗК" та його контрагентами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №160/1051/22 за позовною заявою Акціонерного товариства Південний гірничо-збагачувальний комбінат до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми В1 від 21.10.2021 №0000/372/5001 за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 08.02.2022 року о 14:30 год.
07.02.2022 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовчому засіданні 08.02.2022 судом на місці ухвалено збільшити термін підготовчого провадження на 30 днів і відкласти підготовче засідання на 22.03.2022 р. об 11:00 год.
15.02.2022 до суду від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що в ході перевірки було враховано, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним не свідчить про реальність вчинення такої господарської операції;
-встановлювалась мета здійснення господарських операцій (ділова мета); належна податкова обачність законна передумова отримання податкової вигоди; права платників податків проводити свої господарські операції так, щоб податкові наслідки були мінімальними; документальне та фактичне підтвердження використання в господарській діяльності підприємства придбаних товарів/ послуг (робіт);
-проводився аналіз наданих АТ «ПІВДГЗК» паперових носіїв за формою первинних документів, із наступним детальним описом встановлених порушень, які виявлено в оформлених/наданих документах.
Податковий орган вважає, що фактично позивачем здійснено документальне оформлення господарських операцій і складено первинні документи всупереч норм ч. 1 ст. 9 Закону №996 і Положення №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абз. 2 ст. 1 Закону №906 відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.
Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснення господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій. Відповідач звертає увагу на те, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з ПДВ, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту.
21.02.2022 позивачем надано відповідь на відзив, в якій звернуто увагу на те, що в таблиці №2 Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальниками товарів/послуг або до Державного бюджету України Додатку №3 до декларації з ПДВ за червень 2021 заявлено суми для бюджетного відшкодування по податковим накладним виписаним іншими контрагентам, а не ТОВ «БК Еталонромбуд», ТОВ «ТК «Інтер Сталь», ТОВ «Авангард Майнінг», ТОВ «Тера-Д». ПП «Строй Арсенал» і ТОВ «БВК «Нові методи».
В цей же день позивачем подано заяву про виклик свідка.
У зв`язку з відпусткою судді з 11.02.2022 по 25.03.2022 підготовче засідання було перенесено на 14.04.2022 об 14:00.
11.04.2022 від представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 у задоволенні заяви представника АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №160/1051/22 за позовом Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001-відмовлено.
12.04.2022 представником позивача на електронну пошту суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
14.04.2022 від представника відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи
14.04.2022 в підготовчому засіданні судом на місці ухвалено відкласти підготовче засідання на 10.05.22 р об 11:00 год
04.05.2022 через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконферензв"язку «EASYCON».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 забезпечено участь позивача в судовому засіданні у справі №160/1051/22, призначеному на 10.05.2022 о 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконферензв"язку EASYCON.
09.05.2022 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засіданні 10.05.2022 представники сторін не з`явились. Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання відповідача і відкласти підготовче засідання на 31.05.2022 р об 11:30 год.
11.05.2022 представниками сторін подані до Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконферензв"язку «EASYCON».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 клопотання представника позивача задоволено. Забезпечено участь позивача в судовому засіданні у справі №160/1051/22, призначеному на 31.05.2022 о 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконферензв"язку EASYCON.
31.05.2022 судом на місці ухвалено про закриття підготовчого провадження та призначено до судового розгляду справу на 21.06.22 р. об 13.00 год.
01.06.2022 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему відеоконферензв"язку «EASYCON», яке було задоволено судом ухвалою від 02.06.2022.
21.06.2022 в судовому засіданні судом оголошено перерву до 05.07.2022 об 14.00 год.
05.07.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких податковий орган підтримує свою правову позицію.
05.07.2022 в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
На підставі наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.08.2021 №280 і направлень на перевірку Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.08.2021 №283/32-00-07-01-03-25 №282/32-00-07-01-03-25, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року.
Результати перевірки, яка була проведена в період з 25.08.2021 по 13.09.2021 оформлені актом №693/32-00-50-01/00191000 від 17.09.2021.
Під час перевірки встановлено порушення АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» п.п.п «а» п. 198.1 абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3 ст. 198, з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу, завищено суму податкового кредиту у червні 2021 року у сумі 3478 245 грн, внаслідок чого порушено п. 200.1, п. 200.1, абз. «б», п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на рахунок платника у банку на 3478245 грн.
Підприємство, не погоджуючись з висновками перевірки, керуючись п. 86.7 ст. 86 ПК України 30.09.2021 за №52-70/6373 подало до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заперечення.
Розглянувши заперечення податковий орган листом від 12.10.2021 №5233/6//32-00-50-01-14 повідомив про залишення висновків акту перевірки без змін.
26.10.2021 підприємством отримано податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 3478245,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1739122,50 грн.
На підставі п. 56.1 ст. 56 ПК України АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» оскаржило податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України (скарга №52-50/7110 від 03.11.2021).
Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним, таким, що порушує права та законні інтереси АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» як платника податку, у зв"язку з чим звернувся з позовом про скасування податкового-повідомлення рішення.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Пунктом 86.1. ст. 86 ПК України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.2 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування: та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
За п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 ПК України, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірка та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 ПК України, приймається з урахуванням висновку про результати розгляд заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Пунктом 58.1 статті 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 ПК України (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України:
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначено заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
За п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Визначення первинного документу і господарської операції наведені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Згідно ст. 1 Закону о первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;
господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
За визначенням у п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 господарські операції це факти підприємницької і іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Згідно ппідп. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;
До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. (п. 198.1. ст. 198 ПК України).
Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3. ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За абзацами 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У даній податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм статті 201 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту вищенаведених наведених норм можна виділити окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, а саме відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає й те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Зміст вищенаведених положень свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає після фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.
Факт реальності вчинення господарських операцій позивачем із контрагентами у період, що перевірявся підтверджується наступним.
Усі контрагенти (постачальники товарів/послуг (робіт): ТОВ «Будівельна компанія «Еталонпромбуд», ТОВ «Торгова компанія «Інтер Сталь», ТОВ «Авангард Майнінг», ТОВ «Тера-Д», ПП «Строй Арсенал», ТОВ «будівельно-виробнича компанія «Нові методи» станом на перевіряємий період були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість, мали індивідуальний податковий номер, а виписані ними податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З матеріалів справи вбачається, що взаємовідносини між позивачем і ТОВ «Будівельна компанія «Еталонпромбуд» в перевіряємому періоді були задекларовані на підставі наступних договорів:
-договір підряду на капітальний ремонт №2020/д/УКС/1176 від 23.12.2020, предметом якого були роботи з капітального ремонту обьєкта РЗФ-2: корпус збагачення 1-10 секції, інв №1000922 (ремонт стінового огородження секції №11, №12).
До вказаного договору на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем були надані рахунок на оплату №77 від 27.05.2021, акт приймання виконаних підрядних робіт №4 за травень 2021, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №4 за травень 2021, акт прийому-передачі давальницьких матеріалів №4 від травня 2021, акт про використання давальницьких матеріалів №4 від травня 2021, рахунок на оплату №104 від 30.06.2021, акт приймання виконаних підрядних робіт №7 за червень 2021 року, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №7 за червень 2021, акт прийому-передачі давальницьких матеріалів №7 від червня 2021, акт про використання давальницьких матеріалів №7 від червня 2021, платіжні доручення №9992632 від 14.07.2021, №99945507 від 16.08.2021;
-договір підряду №2021/д/ОГМ/98 від 04.01.2021, предметом якого були роботи з поточного ремонту деталей та вузлів устаткування, що належать АТ «ПІВДГЗК».
Документи, які були надані до договору: рахунок на оплату №81 від 28.05.2021, акт приймання виконаних підрядних робіт №04-05 УДТК за травень 2021, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №04-05 УДКТ за травень 2021, акт про використання давальницьких матеріалів №04-05 від травня 2021, акт прийому-передачі давальницьких матеріалів №04-05 від травня 2021, рахунок на оплату №82 від 28.05.2021, акт приймання виконаних підрядних робіт №05-05 УДКТ за травень 2021, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №05-05 УДКТ за травень 2021, акт прийому-передачі давальницьких матеріалів №17 від травня 2021 року, акт про використання давальницьких матеріалів №05-05 від травня 2021, рахунок на оплату №84 від 28.05.2021, акт приймання виконаних підрядних робіт №07-08 УДКТ за травень 2021, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №07-08 УДКТ за травень 2021, акт прийому-передачі давальницьких матеріалів №20 від травня 2021, акт про використання давальницьких матеріалів №07-05 від травня, платіжні доручення №№9993638 від 27.07.2021, 9994131 від 06.08.2021;
-договір підряду №2021/Д/ОГМ/363 від 30.03.2021, предметом якого було виконання ТОВ «Будіельна компанія Еталонпромбуд» робіт з реконструкції технологічних секцій №9-10 (РФЗ-1).
- договір №2021/д/УКС/551 від 07.06.2021.
Документи, які були надані до договору: рахунок на оплату №103 від 30.06.2021,акт приймання виконаних підрядних робіт №17 за червень 2021, відомість ресурсів до акту виконаних робіт №17 за червень 2021, акт прийому давальницьких матеріалів АБЦ00003521 АВР №17 від 18.06.2021,акт використання давальницьких матеріалів АБЦ 00003681 від 23.06.2021 АВР №17, платіжне доручення №9994506 від 16.082021.
Посилання податкового органу в Додатку №3 до акту перевірки про ненадання дефектних відомостей (актів обстеження) що підтверджують необхідність проведення ремонтних робіт, актів на оприбуткування від демонтажу, суд визнає безпідставними, оскільки умовами вищевказаних договорів такі акти умовами договору не передбачені.
Висновок податкового органу про залучення для виконання вищевказаних договорів субпідрядників не підтверджується жодним доказом. До того ж чи самостійно ТОВ «БК «Еталонпромбуд» виконувало роботи, чи із залученням субпідрядників не може впливати на правомірність формування позивачем податкового кредиту та витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування.
Правовідносини між АТ «Південний ГЗК» і ТОВ «Торгова компанія «Інтерсталь» у перевіряємому періоді були врегульовані договором поставки №2020п/ОМТС/1170 від 22.12.2020, предметом якого є поставка товару відповідно до додатків-специфікацій.
На підтвердження виконання договірних зобов`язань для перевірки позивачем були надані: рахунок на оплату №34 від 04.06.2021,видаткова накладна №0604/1 від 04.06.2021,прибутковий ордер №АВИ00000286, податкова накладна №63 від 04.06.2021; рахунок на оплату №38 від 11.06.2021, видаткова накладна №0611/1 від 11.06.2021, прибутковий ордер АВИ 00000285 від 11.06.2021, податкова накладна №64 від 11.06.2021; № рахунок на оплату №40 від 14.06.2021, видаткова накладна №0614/2 від 14.06.2021, прибутковий ордер №АВИ00000272 від 14.06.2021, податкова накладна №65 від 14.06.2021; сертифікати якості: №445/20 від 03.08.2020, №467/43 від 01.04.2018№361 від 05.07.2019, №39 від 31.01.2019, №19 від 22.01.2019; платіжні доручення: №9993061 від 16.07.2021, №9993178 від 19.07.2021, №9993060 від 16.07.2021, №9993062 від 16.07.2021, №9993362 від 21.07.2021.
ТОВ «Торгова компанія «Інтерсталь» був придбаний товар, який в подальшому був реалізований позивачу ,у ТОВ «Компанія «Хімсталь», остання у ТОВ «БОС ОІЛ» і ТОВ «ІНКО-ПРОФІТ».
Податкові накладні, складені ТОВ «Торгова компанія «Інтерсталь» за господарськими операціями для виконання договору поставки з АТ «Південний ГЗК» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних і не мають розбіжностей між податковими зобов`язаннями ТОВ «Торгова компанія «Інтерсталь» і податковим кредитом позивача.
Тобто, ТОВ «Торгова компанія «Інтерсталь» самостійно несе відповідальність за формування податкових зобов`язань і за сплату ПДВ до бюджету.
Суд погоджується із запереченнями позивача щодо зазначення відповідачем в акті перевірки про невідповідність копій сертифікатів якості. Вказані документи не відповідають визначенню первинних в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не підтверджують здійснення господарської операції.
Факт здійснення господарських операцій за цим договором був підтверджений позивачем наступними документами: специфікації до договору, рахунок-фактура №СФ-0406001 від 04.06.2021, прибутковий ордер №АВР00001465 від 04.06.2021, видаткова накладна №РН-040601 від 04.06.2021, акти на списання ТМЦ №АБЦ00003650 від 23.06.2021, №АВЮ00004106 від 29.07.2021, №АВЮ00004014 від 23.07.2021, акти приймання виконаних робіт №562 липень 2021, №563 липень 2021, №597 липень 2021, акти про використанні матеріали №562 АБЦ00004100 від 20.07.2021, №563 АБЦ00004082 від 16.07.2021, АВЮ00003877 від 19.07.2021 (597), відомість ресурсів №562 липень 2021, №563 липень 2021, №597 липень 2021, податкова накладна №1 від 04.06.2021, платіжні доручення №№9993851 від 03.08.2021, 9993045 від 16.07.2021.
Податкові накладні, складені ТОВ «Авангард-Майнінг» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Між податковими зобов`язаннями цього товариства і податковим кредитом позивача не було встановлено розбіжностей.
Податковим органом не надано належних доказів в підтвердження висновку про неіснуючі операції з продажу товарів між позивачем і ТОВ «Авангард-Майнінг» з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за договором поставки №2020/п/ОО/1075 від 30.11.2020, укладеним між позивачем і ТОВ «Тера-Д» у перевіряємий період податковому органу були надані: Специфікації до договору, рахунок на оплату №94 від 30.03.2021, прибутковий ордер №АВР00001320 від 20.05.2021, видаткова накладна №93 від 20.05.2021, податкова накладна №16 від 20.05.2021; рахунок на оплату №85 від 05.04.2021, прибутковий ордер №АВР00001319 від 20.05.2021, видаткова накладна №94 від 20.05.2021, податкова накладна №17 від 20.05.2021; рахунок на оплату №86 від 05.04.2021, прибутковий ордер №АВЫ00000161 від 20.05.2021, видаткова накладна №95 від 20.05.2021; рахунок на оплату №84 від 25.03.2021, прибутковий ордер №АВЫ00000176 від 24.05.2021, видаткова накладна №67 від 24.05.2021, податкова накладна №26 від 24.05.2021; рахунок на оплату №84 від 25.03.2021, прибутковий ордер № АВЫ00000176 від 24.05.2021, видаткова накладна №67 від 24.5.2021, податкова накладна №26 від 24.05.2021; рахунок на оплату №159 від 18.05.2021, прибутковий ордер №АВЫ00000262 від 13.07.2021, видаткова накладна №145 від 12.07.2021, податкова накладна №20 від 21.05.2021; рахунок на оплату №158 від 18.05.2021, прибутковий ордер АВЫ00000263 від 13.07.2021, видаткова накладна №144 від 12.07.2021; рахунок на оплату №160 від 18.05.2021, прибутковий ордер №АВР00002658 від 10.09.2021, видаткова накладна №194 від 10.09.2021, акти приймання виконаних робіт №321 за червень 2021 року, акт про використанні матеріали № АБН00005542 від 22.06.2021, відомість ресурсів до акту №321 за червень 2021, акт на списання ТМЦ №АБО00005962 від 16.08.2021, податкова накладна №31 від 27.5.2021; платіжні доручення №9992205 від 29.06.2021, №9802641 від 14.04.2021, №9992386 від 30.06.2021, №9994629 від 16.08.2021, №9990161 від 21.05.2021, №9991793 від 22.06.2021, №9990519 від 27.05.2021.
Зазначаючи в акті перевірки про недостатність паперових носіїв і про неможливість визнати вказані документи первинними, що підтверджують реальність настання правових наслідків по господарських операціях, податковий орган не вказав яких саме не достатньо документів і чому вищеперелічені документи не підтверджують реальність настання господарських операцій.
В листі від 18.11.2021 за №1811-1 ТОВ «Тера-Д» з приводу сплати податкового зобов`язання повідомило, що після того, як стало відомо про ризиковість діяльності з підприємством ТОВ`НВП «Світоч» (у якого були придбані ТМЦ для подальшої реалізації позивачу), весь податковий кредит від цього підприємства ТОВ «Тера-Д» було знято з електронного рахунку шляхом реєстрації умовного продажу на всю суму ризикового податкового кредиту. Зареєстрована сума податкового кредиту донарахована до податкового зобов`язання у декларації з ПДВ за липень 2021 та перерахована до податкового органу.
Правовідносини між АТ «Південний ГЗК» і ПП «Строй-Арсенал» у перевіряємому періоді регулювались договором підряду №2020/п/ОГМ/1065 від 27.11.2020, предметом якого було виконання капітального ремонту технологічної секції №2 РЗФ-2 (монтаж обладнання).
Позивачем в підтвердження реальності здійснення господарських операцій за цим договором були надані відповідачу такі документи: рахунки на оплату: №№192, 191, 189, 190, 172,174 від 26.05.2021, №№196, 198, 197 від 27.05.2021, №№203, 202, 200, 204, 199 від 28.05.2021, №№207, 206 від 31.05.2021; акти приймання виконаних підрядних робіт №№97/27, 97/26, 97/24, 97/25, 97/10, 91/6, 97/28, 91/11, 96/37, 96/36, 96/39, 96/38, за травень 2021; акти приймання виконаних будівельних робіт №3/05, 11/05, 15-05, 12-05 за травень 2021; відомості ресурсів до акту виконаних робіт №97/27 , 97/26, , 97/24, 97/25, 97/10, 3/05, 91/6, 97/28, 91/11, 96/37, 96/36, 11-05, 15-05, 12-05, 96/39, 96/38 за травень 2021; акти прийому-передачі обладнання для монтажу №№97/27, 97/26, 91/11, 96/36, 96/38 від травня 2021; акти передачі змонтованого обладнання №№97/27, 97/26, 97/24, 97/25, 97/10, 97/28, 91/11 (2 акти), 96/36, 15-05,96/38 від травня 2021; акти прийому -передачі давальницьких матеріалів №№97/27, 97/26, 97/24, 97/25, 97/10, 3/05, 91/6, 97/28, 91/11, 96/37, 96/36 , 11-05, 15-05, 96/39, 96/38 від травня 2021; акти про витрачені давальницькі матеріали №№97/27,97/26, 97/24, 97/25, 97/10, 3/05, 91/6, 97/28, 91/11, 96/37, 96/36, 11-05, 15-05, 12-05, 96/39, 96/38 від травня 2021; податкові накладні №№46, 45, 43,44,29, 31 від 26.05.2021, №№48, 50,49 від 27.05.2021, №№56, 55, 53, 57, 52 від 28.05.2021, №№60, 59 від 31.05.2021; платіжні доручення: №9992698 від 14.07.2021, №№9993326, №9993327, 9993328, 9993329, 9993330, 9993331 від 20.07.2021.
Посилання в акті перевірки на недостатню чисельність працівників ПП «Строй-Арсенал» не підтверджено жодними доказами. При цьому, той факт, що підприємство самостійно виконувало роботи на виконання договору, без залучення субпідрядників, підтверджується листами ПП «Строй-Арсенал» про оформлення перепусток на його працівників, на автотранспорт, дозволу на ввезення/вивезення інструментів.
Правовідносини між позивачем і ТОВ «БВК «Нові методи» в перевіряємому періоду декларувалися на підставі нижче вказаних договорів:
Реальність здійснення операцій за договором підряду №2018/д/ОГМ/515 від 26.04.2018, підтверджена окрім специфікацій, наступними документами:
-рахунком-фактури №СФ-0000029 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №02(2)-06 УДКТ за червень 2018,актом приймання-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, актом про витрачені давальницькі матеріали №02 (2)-06 від червня 2018, відомістю ресурсів по акту виконаних робіт №02(2) за червень 2018, податковою накладною №5 від 27.06.2018;
-рахунком-фактури №СФ-0000030 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №01(1)-06 УДКТ за червень 2018, актом прийому-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, актом про витрачені давальницькі матеріали №01(1)-06 за червень 2018, податковою накладною №6 від 27.06.2018;
-рахунком-фактури №СФ-0000031 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №01-06 УДКТ за червень 2018, актом прийому-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, актом про витрачені давальницькі матеріали №01-06 від червня 2018, відомістю ресурсів по акту виконаних робіт №01-06 за червень 2018, податковою накладною №7 від 27.06.2018;
-рахунком-фактури №СФ0000032 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №02-06 УДКТ за червень 2018, актом прийому-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, акт про витрачені давальницькі матеріали №02-06 від червня 2018, відомістю ресурсів по акту виконаних робіт №02-06 за червень 2018, податковою накладною №8 від 27.06.2018;
-рахунком-фактури №СФ-0000034 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №03-01-06 за червень 2018, актом прийому-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, актом про витрачені давальницькі матеріали №03-01-06 від червня 2018, відомістю ресурсів по акту виконаних робіт №02(2)-06 за червень 2018 року, податковою накладною №10 від 27.06.2018;
-рахунком-фактурою №СФ-0000035 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №03-06 за червень 2018 року, актом прийому-передачі давальницьких матеріалів №01-05 від червня 2018, №01-06 від червня 2018, актом про витрачені давальницькі матеріали №03-06 від червня 2018, відомістю ресурсів по акту виконаних робіт №03-06 за червень 2018 року, податковою накладною №11 від 27.06.2018;
-рахунком-фактурою №СФ-0000033 від 27.06.2018, актом приймання виконаних підрядних робіт №02(1)-06 УДКТ за червень 2018, податковою накладною №9 від 27.06.2018;
Предметом договору підряду на капітальний ремонт №2017/д/УКС/770 від 23.05.2017 було виконання робіт з капітального ремонту об`єкту будівлі агломераційного корпусу №1, інв. №1000113, Аглоцех (агломашина №1).
Твердження відповідача в акті перевірки, що в результаті проведеного аналізу встановлено невідповідність фактичної наявності трудових ресурсів у ТОВ «ББК «Нові Методи» та його субпідрядників ТОВ «Монтана Плюч», ТОВ «Продуктпром» обсягам задекларованих робіт в червні 2018, не обґрунтовані приписами діючого законодавства і не підтверджені належними доказами, а отже не можуть бути прийняті судом.
Як правильно зазначає позивач достатність трудових ресурсів є оціночним показником, який визначається виходячи з об`єму робіт і покладених на підприємство зобов`язань.
До того ж за принципом індивідуальної юридичної відповідальності, закріпленого в ст. 61 Конституції України позивач, як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни.
Тобто, зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Платник податків не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.09.2020 у справі № 818/138/17.
Податковим органом не доведено, що відомості у податкових накладних і дані первинних документів, що складені при здійсненні господарських операцій і подані до контролюючого органу, не відповідають встановленим вимогам та/або містять недостовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов`язує реалізацію права платника на податкову вигоду.
Слід також зазначити, що згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена саме законом, а не актами перевірки.
Господарські операції між позивачем і його контрагентами фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В постанові Верховного Суду від 15.05.2018 по справі №0870/9721/12 також зазначено, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильного обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
Суд також враховує, що відповідно до Розділу ІІІ «Розрахунки за звітній період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 платники податку, які відповідно до ст. 200 розділу V ПК України мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
В Таблиці (Д3) (додаток 3) здійснюється розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах та чітко перелічено постачальників товарів та виписані ними податкові накладні, суми по яким заявляються до бюджетного відшкодування.
В даному випадку таблиці №2 Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальниками товарів/послуг або до Державного бюджету України Додатку №3 до декларації з ПДВ за червень 2021 року заявлено суми для бюджетного відшкодування по податковим накладним виписаним іншими контрагентами, а саме: АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на суму ПДВ 4289533,14 грн, ТОВ «Метінвест-Шіппінг» на суму ПДВ 21058626,84 грн., ТОВ «Триплан-Україна» на суму ПДВ 1498251,33 грн., ТОВ «Євразтранс Україна на суму ПДВ 15416666,67 грн., ТОВ «Компанія Транс-Інвест» на суму ПДВ 1802604,67 грн., ТОВ «Електроресурс» на суму ПДВ 9847291,35 грн., АТ «Українська залізниця» на уму ПДВ 1700000,00 грн., ТОВ «ТБМ-Інвест» на суму ПДВ 480961,00 грн., ТОВ «Д.Трейдінг» на суму ПДВ 37215342,18 грн., АТ «Південний Гірничо-збагачувальний комбінат» на суму ПДВ 8100974,04 грн., ТОВ «Нові технології» на суму ПДВ 2464827,15 грн., ТОВ «Промрудмаш» на суму ПДВ 2692863,73 грн., ТОВ «Спеціалізоване виробниче підприємство «Криворіждорвибухпром» на суму ПДВ 5341391,40 грн., ТОВ «Укрспецконструкція ЛТД» на суму ПДВ 3199725,76 грн., ТОВ «Торговельна компанія «Енергостіл» на суму ПДВ 3620608,70 грн., ТОВ «Шляхбуд КР» на суму ПДВ 2197978,18 грн., ТОВ Виробничо-комерційна фірма «Вілюс» на суму ПДВ 4645312,00 грн.
Таким чином, позивачем до Таблиці 2 (Д3) (додаток 3) розшифровано перелік контрагентів, суми ПДВ по виписаних податкових накладних яких, заявлені до бюджетного відшкодування. При цьому, у відповідача відсутні сумніви щодо реальності здійснення фінансово-господарських взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами, а сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню сформована саме по податковим накладним, виписаним зазначеними контрагентами. Серед вказаних контрагентів відсутні ТОВ «БК Еталонромбуд», ТОВ «ТК «Інтер Сталь», ТОВ «Авангард Майнінг», ТОВ «Тера-Д». ПП «Строй Арсенал» і ТОВ «БВК «Нові методи», по яких знято податковий кредит податковим органом.
Вказані підприємства не формували загальну суму від`ємного значення ПДВ, яку відображено у рядку 19 декларації, а тому в податковому повідомленні-рішенні форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків безпідставно зазначено про порушення АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 абз. «б» п.200.4 ст. 200 ПК України та зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 3478245,00 грн.
З наведених підстав, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність обставин, на які позивач послався в обґрунтування своїх вимог, та необґрунтованість висновків податкового органу, через що позовні вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині визнати дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів протиправними, суд зазначає.
За приписами підп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Аналогічні норми наведені також в п. 85.2 ст. 85 ПК України, за якими платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Правові наслідки невиконання платником податків обов`язку надати на законний запит контролюючого органу документи, на підставі яких сформовані податкові зобов`язання, визначені статтею 44 ПК України.
Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПК України).
Т аким чином, відмова платника податків виконати обов`язок в частині надання на запит документів, які підтверджують показники податкової звітності, має бути задокументована відповідним актом. Самого лише твердження працівника контролюючого органу в акті перевірки, що платник податків відмовився або не надав документів, що стали підставою для формування податкових зобов`язань, недостатньо для застосування правових наслідків, передбачених пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України.
Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (Порядок №395).
Відповідно до пункту 1.4 Порядку N 395 (чинного на час проведення перевірки відповідачем), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.
Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Пунктом 2.3.2.2 Порядку N 395 передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.
Таким чином, належним доказом ненадання платником податків до перевірки витребуваних документів є акт довільної форми, складений посадовою (службовою) особою контролюючого органу.
Відповідач відповідних актів не складав, у зв`язку з чим доводи позивача про протиправність дій податкового органу щодо запитування документів, що не пов`язані з предметом перевірки під час її проведення ,є безпідставні.
Суд звертає увагу на те, що податковий орган має право викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Тобто, фактично позивач оскаржує дії відповідача щодо складання та змісту акту від 17.09.2021 №693/32-00-50-01/00191000 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».
Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього і підстави для визнання протиправними дій контролюючого органу відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства і обставин, встановлених в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та часткову доведеність позовних вимог позивача.
Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001- задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «В1» від 21.10.2021 №0000/372/5001.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 липня 2022 року.

Суддя О.В. Врона