Справа № 160/2/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року (суддя Кальник В.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

про визнання протиправною бездіяльність, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо порушення права позивача на інформацію, яка полягає у ненаданні достовірної інформації на його запит від 28.07.2021.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що сам факт несвоєчасної та недостовірної інформації на запит є беззаперечним порушенням права позивача на отримання запитуваної інформації відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 направив до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини запит від 28.07.2021 про надання інформації про кількість заяв та запитів позивача, які перебувають на розгляді у Уповноваженого відповідача та відповідних уповноважених осіб із зазначенням їх дати, реєстраційних номерів і стадії розгляду.

Відповідь на вказаний запит була надана представником Уповноваженого з дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України (лист № 01.6/364.14/773.13/21/31 від 09.08.2021).

Позивач вважає, що отримана відповідь містить недостовірну інформацію, а саме відображає інформацію щодо двох звернень як таких, що перебувають на розгляді, тоді як відповіді на ці звернення вже отримані позивачем. Тобто в даному випадку має місце бездіяльність відповідача, яка полягає у не наданні достовірної інформації на запит.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що запит від 28.07.2021 був направлений ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що за публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 5 названого Закону передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що запитувана позивачем інформація не є публічною, адже не пов`язана з тою, що була отримана/створена в процесі владних управлінських функцій, а є за своєю правовою природою довідковою інформацією щодо стану розгляду раніше поданих звернень позивача.

За висновком суду апеляційної інстанції спірні правовідносини регулюються Законом України «Про інформацію», за приписами якого інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 2 Закону встановлено, що основними принципами інформаційних відносин є, зокрема, гарантованість права на інформацію; достовірність і повнота інформації.

Оцінюючи доводи апелянта щодо порушення його права у сфері публічних правовідносин внаслідок надання відповідачем недостовірної інформації на його запит, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку потребує чіткому розмежуванню питання права на отримання інформації як такого та права на отримання достовірної інформації.

Як було зазначено вище, діяльність суб`єктів владних повноважень щодо надання інформації на запит особи регулюється Законом України «Про інформацію» і гарантує право кожному на її отримання.

Ненадання запитуваної інформації розглядається як протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У спірних правовідносинах не мала місце бездіяльність з боку відповідачів, адже на запит ОСОБА_1 уповноваженою особою своєчасно та в повному обсязі надана відповідь.

В свою чергу вищеназваним Законом визначено, що одним із основних принципів інформаційних відносин є достовірність інформації.

Статтею 27 цього ж Закону встановлено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Захист права особа в частині отримання/розповсюдження недостовірної інформації охоплюється цивільним законодавством та виходить за межі публічних правовідносин.

Так, за приписами статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що права та законні інтереси ОСОБА_1 у сфері публічних правовідносин не були порушені з боку відповідачів.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час розгляду даної справи відповідачем внесені зміни до стану виконання заяв позивача від 03.12.2020 № М-19276.3/20 та від 20.11.2021 № М-18595.3/20, як «виконані», про що повідомлено останнього.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 . Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року в адміністративній справі № 160/2/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 22 липня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 22 липня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова