Справа № 127/13478/22
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/126/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/13478/22 за позовом ОСОБА_1 , який поданий його представником адвокатом Скржешевським Максимом Станіславовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Скржешевський Максим Станіславович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивовано тим, що 10.06.2022 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії БАА № 140832 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 30.05.2022 о 22 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Данила Нечая, 136, керував транспортним засобом AUDI 80, будучи позбавленим права керування Вінницьким міським судом Вінницької області від 31.01.2022, на 12 місяців, чим порушив п. 2.1.а) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що поліцейським взводу № 1 роти № З БУПП у Вінницькій області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Бовкуном Володимиром Вікторовичем, на якого покладено обов`язок доказування, порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, ця постанова підлягає скасуванню, як протиправна.

Також, на думку позивача, вище вказана постанова винесена з грубим порушенням права позивача на юридичну допомогу адвоката та порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, окільки позивачу було відмовлено поліцейським в задоволенні його клопотання про надання часу для забезпечення права на правову допомогу адвоката під час розгляду справи з мотивів ухилення від відповідальності та затягування строків розгляду.

Таким чином, будь-які допустимі фактичні дані, які встановлюють наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відсутні, а отже не має підстав притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив оскаржувану постанову скасувати та прававити справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 30.06.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Скржешевським Максимом Станіславовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та запропоновано відповідачу протягом 3 (трьох) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 16.06.2022 на вул. Ботанічна, 24 поліцейським роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Бовкуном Володимиром Вікторовичем було винесено постанову у зв`язку з тим, що під час перевірки документів 30 травня 2022 року було встановлено, що водій постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021, по справі №127/23043/21 позбавлений права керування транспортним засобом, а постановою Вінницького апеляційного суду від 20.01.2022 залишено рішення першої інстанції в силі, у зв`язку з чим порушив п. 2.1.а) ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Інспектором було встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1.а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. Тому, керуючись ст. 33 та ст. 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності, після чого, було винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 20400 грн.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В якості доказів до відзиву додано відео, на якому зафіксовано вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Скржешевський М.С. в судове засідання не з`явилися, однак адвокат звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та без участі позивача. При цьому, в судовому засіданні 13.07.2022 адвокат Скржешевський М.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем позивачу не було надано можливість скористатися правовою допомогою.

Представник відповідача Ковальчук Д.О., будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак заявою від 19.07.2022 просив розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.06.2022 поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Бовкуном Володимиром Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №140832, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.05.2022 о 22 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Данила Нечая, 136, керував транспортним засобом AUDI 80, будучи 31.01.2022 позбавленим права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом Вінницької області на 12 місяців, у зв`язку з чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Бовкунома Володимиром Вікторовичем.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи слідує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки, він 30 травня 2022 року в м. Вінниця, по вул. Данила Нечая, 136, керував транспортним засобом AUDI 80, будучи 31.01.2022 позбавленим права керування транспортними засобами Вінницьким міським судом Вінницької області, на 12 місяців, чим порушив п. 2.1.а. ПДР України - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо того, що позивач керував автомобілем, як і не заперечував з приводу того, що він позбавлений права керування транспортним засобом. Також, представник позивача не заперечувава з приводу того, що в 30.05.2022 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 у справі №127/23043/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Дану постанову було залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 20.01.2022.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не заперечував і представник позивача.

Відповідно до частини четвертої та шостої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 у справі №127/23043/21 ОСОБА_1 , в тому числі, позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік, останній не мав права керувати автомобілем 30.05.2022.

Оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАА №140832, визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.05.2022 о 22 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Данила Нечая, 136, керував транспортним засобом AUDI 80, будучи позбавленим права керування Вінницьким міським судом Вінницької області від 31.01.2022, на 12 місяців, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України.

Згідно з пунктом 2.1. (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом достеменно встановлено невиконання позивачем вимог пункту 2.1. (а) ПДР, а саме: керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто патрульна поліція у своїй діяльності використовує технічні засоби як превентивний поліцейський захід з метою попередження, виявлення та фіксування правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові БАА №140832, представником відповідача надано суду компакт-диск з відеозаписами, із записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що позивача було викликано для розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення за адресою АДРЕСА_1 . 16 червня 2022 року по вул. Ботанічна, 24, поліцейським роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Бовкуном Володимиром Вікторовичем, за участі ОСОБА_1 , було здійснено розгляд справи з приводу того, що під час перевірки документів 30 травня 2022 року було встановлено, що ОСОБА_1 постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021, по справі №127/23043/21 було позбавлено права керування транспортним засобом. Працівником поліції винесено постанову у зв`язку з тим, що 30.05.2022 о 22 год. 30 хв. в м. Вінниця, вул. Данила Нечая, 136, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI 80, будучи позбавленим права керування.

З оглянутого запису наданого відповідачем встановлено, що перед винесенням постанови позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

В той же час, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що інспектором Бовкуном В.В. безпідставно відхилено клопотання позивача про залучення захисника для надання йому правової допомоги, враховуючи наступне.

Як слідує з матеріалів справи, сама подія адміністраивного правопорушення мала місце 30 травня 2022 року, тоді як розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП відбувався 10 червня 2022 року.

Таким чином, з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справуи сплинуло десять днів, впродовж яких позивач мав можливість залучити захисника та з`явитися на розгляд справи з адвокатом.

Однак, позивач з`явився на розгляд справи самостійно та заявив клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення адвоката, яке розцінено інспектором як намагання затягнути розгляд справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зі змісту даної норми закону слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Однак, наявність такого права виникає у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з моменту коли їй стало відомо про те, що вона може бути притягнута до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Як було встановлено в судовому засіданні позивачу завчасно було відомо про виклик його до відділу УПП за адресою м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24 для розгляду справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, що не позбавляло його права завчасно забезпечити собі адвоката та з`явитися разом із ним в призначений час для розгляду даної справи.

Проте, така поведінка позивача свідчить лише про намагання затягувати розгляд справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні 13.07.2022 інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Скржешевський М.С., проте ні сам позивач, ні адвокат, в позовній заяві та в судовому засіданні не зазначили жодного аргументу щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення, а лише посилались на процедурний момент - залучення захисника, що в даному випадку не може бути підставою для скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За невиконання вимог пунктів 2.1 Правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність згідно з частино чептвертою статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені встановлені судом обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, суд вважає правомірним винесення поліцейським спірної постанови без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Крім того, вищенаведеними правовими нормами встановлено безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, судом встановлено, що позивач 30 травня 2022 року керував автомобілем марки AUDI 80, будучи позбавлени права керування транспортними засобами ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021, а відтак його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, доводи позивача щодо недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення без надання йому юридичної допомоги адвоката не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки процедурні порушення допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності у разі підтвердження правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення позивачем надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами доведено не було.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

Керуючись ст.ст. 7, 126, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 143, 242-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії БАА №140832 від 10.06.2022, винесену поліцейським взводу № 1 роти № З БУПП у Вінницькій області ДПП, молодшим лейтенантом поліції Бовкуном Володимиром Вікторовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса: 21020, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24,

Суддя: