Справа № 9901/40/21
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2022 року

м. Київ

справа №9901/40/21

адміністративне провадження № П/9901/40/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Гончарової І.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Калініна О.С.,

представника позивача - не з`явився,

представника відповідача - Пантюхової Л.Р. у порядку самопредставництва,

представника Ради національної безпеки і оборони України - не з`явився,

представника Служби безпеки України - Осипова Д.О. в порядку самопредставництва,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рада національної безпеки і оборони України та Служба безпеки України про визнання протиправним та нечинним пункту 4 додатку № 2 Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «112-ТВ» до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021 «Про Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосуванням персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме, пункту 4 додатку № 2.

Разом з позовною заявою подано клопотання про залучення Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України та Верховної Ради України як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, клопотання про виклик як свідка секретаря Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_1 , клопотання про витребування доказів від Президента України, Ради національної безпеки і оборони України, Служби безпеки України та Верховної Ради України.

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін на 12 квітня 2021 року о 14 год. 00 хв. Також залучено до участі у справі Раду національної безпеки і оборони України та Службу безпеки України як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Верховну Раду України, витребувано в Президента України належним чином засвідчену копію Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», витребувано в Ради національної безпеки і оборони України належним чином засвідчену копію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

24 березня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Мотивуючи свою позицію, представник відповідача вказав, що оскаржуваний Указ прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, з додержанням процедури прийняття рішення про застосування санкцій. Застосування до позивача санкцій ґрунтується на принципах пропорційності, відповідності меті та ефективності і здійснене за наявності достатніх підстав, визначених статтею 3 Закону України від 14 серпня 2014 року № 1644-VII «Про санкції».

29 березня 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, де зазначено, що він не містить жодних пояснень щодо правових і фактичних підстав застосування санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ», а також заяву про зміну предмету позову, в якій позовні вимоги викладені в такій редакції: «визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021 «Про Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 лютого 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме, пункту 4 додатку № 2, відповідно до якого застосовано санкції до позивача».

Заява про зміну предмету позову обґрунтована тим, що оскаржуваний Указ є актом індивідуальної дії та відповідає ознакам, передбаченим пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, тому належним способом захисту, враховуючи положення пункту 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, є саме визнання протиправним та скасування Указу в частині введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо позивача.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року задоволено заяву Служби безпеки України про продовження процесуального строку для подання доказів і пояснень на позов та продовжено строк до 12 квітня 2021 року.

07 квітня 2021 року від Ради національної безпеки і оборони України надійшли пояснення, за змістом яких вона є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України та з огляду на відсутність у Ради національної безпеки і оборони України адміністративної процесуальної правосуб`єктності не може бути учасником адміністративного процесу. Окремо зазначено, що розпорядником інформації, витребуваної в Ради національної безпеки і оборони України ухвалою суду, є Офіс Президента України.

12 квітня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на пояснення Ради національної безпеки і оборони України, в якій зазначено, що відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України орган державної влади як суб`єкт владних повноважень, в даному випадку Рада національної безпеки і оборони України, бере участь у справі через свого керівника, представника тощо, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

12 квітня 2021 року від Служби безпеки України надійшли пояснення на позов, згідно з якими твердження позивача про те, що його посадові особи не здійснювали жодних дій, які б створювали загрозу національним інтересам чи безпеці України або сприяли терористичній діяльності, спростовуються результатами аналізу контррозвідувальної та розвідувальної інформації, що й слугувало підставою прийняття Радою національної безпеки і оборони України рішення, введеного в дію оскаржуваним Указом Президента України.

12 квітня 2021 року розгляд справи відкладено на 31 травня 2021 року о 14:00 год за клопотанням представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи.

22 квітня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на пояснення Служби безпеки України, де зазначено, що в них не наводиться будь-яких обставин та доказів, які б дозволили зрозуміти, яка конкретно діяльність позивача в інформаційній сфері розглядається як така, що створює загрозу національним інтересам та національній безпеці України. Зокрема, не наведене будь-які передачі, програми мовлення телеканалу « 112 Україна» чи відомості з інформаційного веб-сайту цього телеканалу, які б давали об`єктивні підстави для такого висновку.

18 травня 2021 року від представника Служби безпеки України надійшли додаткові пояснення про те, що зміст та обсяг отриманої нею інформації давав достатні та переконливі підстави для відповідного реагування в інтересах національної безпеки України, а застосовані до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» санкції мали легітимну мету; втручання в права позивача з боку держави зумовлено обов`язком захистити національні інтереси та було необхідним і цілком адекватним актом реагуванням на виявлені неправомірні дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ».

18 травня 2021 року від представника Служби безпеки України надійшло клопотання про подальший розгляд справи в закритому судовому засіданні, яке обґрунтоване тим, що долучені до матеріалів справи окремі документи, які підтверджують наявність підстав для застосування до позивача санкцій, передбачених пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України від 14 серпня 2014 року № 1644-VII «Про санкції», містять інформацію, що становить державну таємницю.

31 травня 2021 року від представника позивача надійшли заперечення на зазначене клопотання, де зазначено, що воно є невмотивованим, а його задоволення може призвести до невиправданого затягування розгляду справи, що призведе до збільшення шкоди, завданої позивачу.

31 травня 2021 року від Ради національної безпеки і оборони України надійшли пояснення, аналогічні поясненням, наданим 07 квітня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року клопотання Служби безпеки України про розгляд справи в закритому судовому засіданні задоволено частково, вирішено проводити розгляд справи в закритому судовому засіданні в частині дослідження доказів, які містять державну таємницю. В судовому засіданні оголошено перерву.

Наступне судове засідання призначено на 13 вересня 2021 року о 12:30 год, про що учасників справи повідомлено належним чином.

В судовому засіданні 13 вересня 2021 року колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила звернутися до Служби безпеки України щодо можливості ознайомлення представників позивача - Сметани Василя Васильовича та Рибіна Валентина Володимировича з документами (інформацією), яким присвоєно гриф «для службового користування», та можливості дослідження зазначених документів (інформації) у відкритому судовому засіданні. В зв`язку з цим оголошено перерву до 01 листопада 2021 року о 12:30 год.

15 вересня 2021 року та 13 жовтня 2021 року від Ради національної безпеки і оборони України надійшли пояснення, аналогічні поясненням, наданим 07 квітня 2021 року та 31 травня 2021 року.

01 листопада 2021 року розгляд справи відкладено на 06 грудня 2021 року о 12:30 год для надання представнику відповідача можливості ознайомитися з документами, яким присвоєно гриф «для службового користування».

22 квітня 2022 року на адресу Суду від представника позивача - адвоката Сметани Василя Васильовича надійшла заява, якою він на виконання частини третьої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України повідомив про припинення представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання правової допомоги.

14 червня 2022 року Суд направив учасникам справи повістки про виклик у судове засідання на 27 червня 2022 року о 14:00 год.

Судова повістка, скерована на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», яка зазначена в позовній заяві, а також Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася на адресу Суду з відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3, а. с. 190).

В судове засідання, призначене на 27 червня 2022 року, представник позивача не з`явився, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» не повідомило Суд про причини неявки свого представника.

У зв`язку з цими обставинами неявка позивача, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, визнана Судом неповажною. Розгляд справи відкладено на 12 липня 2022 року о 12:00 год. Судові повістки про виклик були направлені на адреси учасників справи, (щодо адреси позивача - на адресу, зазначену в позовній заяві, а також Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; інформація від позивача щодо іншої адреси, на яку йому слід направляти повідомлення щодо розгляду його позову, до Суду не надходила).

12 липня 2022 року в судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» не надходила.

Представник відповідача зазначила про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Представник Служби безпеки України наведені доводи представника Президента України підтримав.

Верховний Суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Отже, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмежене, внаслідок чого суди продовжують здійснювати правосуддя.

Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 131 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондує положенню пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За правилами частини восьмої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Судова повістка про виклик у судове засідання на 27 червня 2022 року о 14:00 год, скерована на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», яка зазначена в позовній заяві, а також Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Дегтярівська, 21-Г, Київ, 04119), повернулася на адресу Суду з відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3, а. с. 190).

Повістка про виклик у судове засідання на 12 липня 2022 року о 12:00 год, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» за зазначеною вище адресою, також повернулася на адресу Суду з відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням позивача в розумінні процесуального закону (т. 3, а. с. 215).

До Суду від позивача не надходило заяв про поважність причин, з яких його представник не міг з`явитися в судові засідання, призначені на 27 червня 2022 року та 12 липня 2022 року, клопотань про відкладення розгляду справи, так само, як і заяв про розгляд справи за його відсутності.

Суд вжив усі можливі заходи з використанням передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних засобів щодо належного повідомлення позивача про час, місце та дату судового засідання.

Враховуючи предмет та підстави позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ», наведені у позовній заяві, доводи відповідача та третіх осіб проти позову, зазначені у відзиві на позов і письмових поясненнях, встановлення обставин, які входять до предмета доказування у цій адміністративній справі, вимагає отримання Судом пояснень позивача з приводу заперечень на його позов інших учасників справи. У зв`язку з цим неявка представника позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, в першу чергу, має активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Беручи до уваги факт неприбуття представника позивача в судове засідання повторно, неповідомлення позивача про причини неприбуття його представника до суду повторно, неподання заяви про розгляд справи за його відсутності та неможливість розгляду справи у зв`язку з неявкою представника позивача, Верховний Суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 22, 126, 194, 205, 240, 248, 255, 262, 266, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ « 112-ТВ» до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рада національної безпеки і оборони України та Служба безпеки України про визнання протиправним та нечинним пункту 4 додатку № 2 Указу Президента України від 02 лютого 2021 року № 43/2021.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя І.А. Гончарова

Судді Л.І. Бившева

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова

В.В. Хохуляк

Дата складення повного рішення суду 15 липня 2022 року.