Справа № 380/6957/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6957/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-ДРАЙВ до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним і скасування розпорядження, -

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-ДРАЙВ до Головного управління ДПС у Київській області, з вимогою визнати протиправним та скасувати Розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 31.01.2022 №82, прийняте ГУ ДПС у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі паливом. Вказав, що така діяльність з дотриманням вимог чинного законодавства та на підставі необхідних для проведення такої діяльності дозвільних документів. Зазначив, що оскаржуване розпорядження прийнято у зв`язку тим, що контролюючим органом виявлено недостовірні дані у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами). Позивач вважає, що відповідачем не зазначено у яких із поданих із заявою на отримання ліцензії документах містяться недостовірні дані, в чому така невідповідність полягає. Відтак вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та невмотивованим, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 29.04.2022 року суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначив справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами справи; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали від 29.04.2022 відповідач отримав засобами електронного зв`язку, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У серпні 2020 року, разом із заявою на отримання ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі пальним ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» надало відповідачу Договір оренди № 2020/07-14 від 15.07.2020, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №155549 від 26.01.2006, Акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 21.12.2007, Дозвіл на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 0344.20.46, Дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки № 0345.20.46.

На підставі поданої позивачем заяви та долучених до неї документів, відповідачем видано Ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер № 2000089, терміном дії з 13.08.2020 до 13.08.2025.

Відповідачем проведено фактичну перевірку діяльності позивача, за результатами якої складено акт від 13.12.2021 № 21963/10-36-09-00/10/20122395. Вказаним актом встановлено порушення вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Позивачем подано заперечення від 11.01.2022 № 49-22 до акту перевірки у яких надав пояснення щодо виявлених порушень та просив не застосовувати штрафні санкції за висновками акту фактичної перевірки.

Як слідує з витягу з розпорядження від 31.01.2022 № 82 про анулювання ліцензії, ліцензію з реєстраційним номером № 2000089, терміном дії з 13.08.2020 по 13.08.2025, видану товариству з обмеженою відповідальністю «ОККО-ДРАЙВ» анульовано на підставі акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами).

Позивач не погоджується із прийнятим розпорядженням про анулювання ліцензії, відтак звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481).

Статтею 1 Закону №481 визначено, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законів видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції /автогазозаправної станції/ газонаповнювальної станції/ газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно до ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

-документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт для виробництва пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

-акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці виробництва пального, необхідних для виробництва та зберігання пального;

-дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Отже, у контексті наведених законодавчих положень, для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії документів, зокрема, дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

За приписами ст..21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці» постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1107).

Положеннями пункту 6 Порядку №1107 встановлено, що дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Відповідно до ч.50 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, отриманням від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами.

Як вбачається з конструкції зазначеної норми, законодавцем закладено мету дотримання документальної дисципліни, тобто вказана норма має на меті анулювання ліцензій саме недобросовісним ліцензіатам, які з метою отримання ліцензій надали контролюючому органу документи, які насправді не видавалися уповноваженими органами, по суті - фіктивні документи.

Однак, в даному випадку, як вбачається з матеріалів справи позивач, на виконання вимог закону, отримав у Головному управлінні Держпраці у Київській області дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, який у подальшому був наданий відповідачу разом із заявою на отримання ліцензій.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача про те, що при вирішенні питання допустимості дозвільних документів слід керуватися законодавством, чинним на момент отримання таких документів.

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про необладнання вимірами-лічильниками, невідповідність свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відсутність Дозволу Держпраці фактично надають повторну оцінку дозвільних документів без наявних на те причин. Так, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що підставою його прийняття є недостовірні дані у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами).

Однак, наданими позивачем документами підтверджується факт отримання дозвільних документів, а відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідача.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України закріплено принцип презумпції правомірності рішень платника податку. Належне застосування вищенаведеного принципу забезпечує реалізацію однієї зі складових верховенства права - правової визначеності. Саме можливість платника податків чітко розуміти та передбачати правові наслідки вчинюваних дій має фундаментальне значення для правильності його застосування.

Так, у пункті 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 липня 2020 року у справі №260/81/19 зроблено висновок про те, що за правилами ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платника податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа "Сєрков проти України". Заява " 39766/05, пункт 43).

Отже, у разі виникнення спору між платником податків та державою суд не може відмовити особі в захисті лише через сумніви в правомірності його дій. Особливість розподілу тягаря доказування в адміністративних справах не дозволяє трактувати "сумніви" інакше як неспроможність фіскального органу переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних дій у спірних відносинах, тобто невиконання ним свого процесуального обов`язку.

Натомість, не доведення державним органом обґрунтованості та законності висновків, покладених в основу прийняття оскаржуваних рішень, має стати підставою для надання захисту платнику податків, якщо вчинене ним, на думку державного органу порушення, не було переконливо доведено перед судом. Будь-який інший підхід не відповідатиме завданням адміністративного судочинства. Разом з тим, у цій справі, як зазначено вище, відповідачем не доведено обґрунтованості та відповідності нормам чинного законодавства висновків щодо допущення позивачем порушень чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОККО-ДРАЙВ до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним і скасування розпорядження задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 31.01.2022 №82, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151 м.Київ вул.Народного ополчення 5А; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-ДРАЙВ» (82660 Львівська область Сколівський район смт.Славське вул.Івана Франка 14А; код за ) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Желік О.М