Справа № 240/30605/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення зарахування до його страхового стажу періоди роботи на території Монгольської Народної Республіки у періоди з 24.10.1985 по 20.08.1990 на підприємстві Управління будівництва "Медьмолібденстрой ВПО Зарубежстрой" Міністерства південного будівництва СРСР у м. Ерденет та відмовою здійснити перерахунок та виплату належної пенсії;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи на території Монгольської Народної Республіки у періоди з 24.10.1985 по 20.08.1990 на підприємстві Управління будівництва "Медьмолібденстрой ВПО Зарубежстрой" Міністерства південного будівництва СРСР у м. Ерденет та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного страхового стажу з моменту його звернення до відповідача 06.08.2021.
В обґрунтування позовну зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно відмовлено позивачу в зарахуванні до страхового стажу період роботи у закордонному відрядженні з 24.10.1985 по 20.08.1990.
Ухвалою від 25.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Тобто спірними є дії відповідача про не зарахування до страхового стажу позивача періоду з 24.10.1985 по 02.07.1995
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 4 вказаної статті Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової знижки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі па підприємстві, в установі, організації.
При цьому, частиною 1 статті 56 Закону №1788 передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, та яка була чинна на момент заповнення трудової книжки позивача за спірні періоди, було передбачено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Як вбачається з Правил об умовах труда рядянських працівників за кордоном, затверджених постановою Держкомпраці СРСР N 365 від 25.12.74 № 365, під час існування СРСР передбачалась, що робітники відряджались на роботу в установах СРСР за, при цьому, згідно п. 48 цих правил час роботи зараховувався в їх безперервний трудовий стаж при призначення допомоги по державному соціальному страхуванні при умові поступлення на роботу по поверненню до СРСР протягом двох місяців.
Як вбачається з трудової книжки позивача, він:
- 18.10.1985 звільнений від займаної посади та відряджений до Монгольської Народної Республіки;
- у період з 24.10.1985 по 20.08.1990 знаходився в закордонному відрядженні в МНР, підстава - довідка ВПО "Зарубежстрой" №23-48 від 15.08.1990;
- 03.07.1990 прийнятий машиністом крана після повернення із закордонного відрядження.
Враховуючи наведене суд вважає доведеним, факт перебування позивача у закордонному відрядженні в період з 24.10.1985 по 02.07.1990 на роботі, який повинен бути зарахований до страхового стажу позивача, а тому бездіяльність відповідача, яка полягає в не зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача, є протиправною, і тому відповідача належить зобов`язати зарахувати вказаний період до страхового стажу позивача з 06.08.2021, як просить останній.
При цьому, що стосується періоду з 03.07.1990 по 20.08.1990, то як вбачається з матеріалів пенсійної справи, він зарахований позивачу до страхового стажу, а тому в задоволенні даних вимог належить відмовити.
Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-248 КАС України, суд
вирішив:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 24.10.1985 по 02.07.1990.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 24.10.1985 по 02.07.1990 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного страхового стажу з 06.08.2021.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог щодо страхового стажу періоду роботи з 3.07.1990 по 20.08.1990.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк