Справа № 140/14953/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву про розподіл та стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
Приватне акціонерне товариство «Володимир-Волинська птахофабрика» (далі ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці Держмитслужби (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про класифікацію та кодування згідно УКТ ЗЕД №ПРК-КО-205-0003-21 від 09.06.2021.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці Держмитслужби про класифікацію та кодування товару згідно з УКТ ЗЕД від 09 червня 2021 року №ПРК-КО-205-0003-21; стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

12.07.2022 представник позивача подав до суду заяву про розподіл та стягнення судових витрат в даній адміністративній справі. Вважає, що вартість виконаних адвокатом Чубом М.В. робіт в сумі 17000,00 грн є співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, кваліфікацією адвоката.

Також зазначає, що для уникнення помилкових суджень в тлумаченні норм діючого законодавства щодо визначення коду УКТ ЗЕД та з метою економії процесуального часу позивач був змушений додатково звернутися до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» з метою проведення товарознавчої експертизи для проведення дослідження та встановлення до якого коду товару УКТ ЗЕД відноситься КО «Лінія переробки м`якої сировини». На оплату своїх послуг Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» виставлено позивачу рахунок №2329 від 02.12.2021 на суму 199959 грн 97 коп. разом з ПДВ за експертне дослідження №34259 у відношенні ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Даний рахунок в повному обсязі оплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №48 від 25.01.2022.

Просить суд стягнути з відповідача понесені товариством судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17000,00 грн та витрати із залучення спеціалістів, експертів та проведенням експертиз у сумі 199959,97 грн (т.3, а.с.22-26).

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання учасники справи не прибули, не повідомили про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд заяви про розподіл та стягнення судових витрат здійснювався без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, 10.02.2022 позивачем була подана заява про те, що докази, які підтверджують розмір судових витрат, які відповідач поніс або має понести у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (т.1, а.с.224).

Отже, позивач дотримався порядку подання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Як вбачається із доданих письмових доказів в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, 22.10.2020 між адвокатом Чубом М.В. та ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» укладено договір про надання правової допомоги строком дії до 31.12.2022 (т.3, а.с.28-31).

Відповідно до пункту 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту підписання сторонами акту про надання юридичної допомоги (пункти 3.2, 3.4 договору).

Додатковою угодою від 06.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2020 визначено перелік робіт (наданих послуг), які надаються адвокатом щодо захисту прав та законних інтересів клієнта, що полягає у визнанні протиправним та скасуванні рішення про класифікацію та кодування товарі згідно з УКТ ЗЕД №ПРК-КО-205-0003-21 від 09.06.2021, та їх вартість, а саме:

надання правових консультації і роз`яснень із суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом. Аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подача до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про класифікацію та кодування товару, копіювання матеріалів 10000,00 грн;

ознайомлення з матеріалами справи у Господарському суді Волинської області, копіювання матеріалів справи (за одне ознайомлення, у разі необхідності) 1000,00 грн;

підготовка та подача до Волинського окружного адміністративного суду заперечень до відповіді на відзив (за необхідності), додаткових пояснень (за необхідності) тощо, копіювання матеріалів від 7000,00 грн;

участь в судовому засіданні (за одне судове засідання/судодень) 3000,00 грн; клопотання/заяви з процесуальних питань (за необхідності), за одне клопотання/заяву 1000,00 грн;

гонорар успіху (плата за досягнення результату для відповідача, який полягає у відмовленні судом позивачу у задоволенні позову в повному обсязі) 8000,00 грн (т.3, а.с.32).

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №140/14953/21 від 08.07.2022 правова допомога, надана адвокатом, складається з:

надання правових консультації і роз`яснень із суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом. Аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подача до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про класифікацію та кодування товару, копіювання матеріалів - 7500,00 грн;

підготовка та подання до Волинського окружного адміністративного суду: клопотання щодо продовження строку подання доказів №291 від 06.12.2021; заяви про зупинення провадження у справі №303 від 22.12.2021; клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження №7 від 12.01.2022; заяви про продовження строку проведення підготовчого провадження №18 від 10.02.2022; клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №25 від 17.02.2022 - 1500 грн;

участь у судовому засіданні при розгляді справи (підготовче засідання) 27.06.2022 - 1500,00 грн;

участь у судовому засіданні при розгляді справи (по суті) - 08.07.2022 - 2 500,00 грн;

гонорар успіху (плата за досягнення результату для позивача, який полягає у задоволенні позову) - 4000,00 грн.

Всього - 17000,00 грн (т.3, а.с.33).

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Разом із тим, частина дев`ята статті 139 КАС України визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

19.07.2022 на електронну адресу суду надійшло від представника відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним та непідтвердженим належними доказами. Крім того, зазначає, що оскільки замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою товариства, то підстав для відшкодування витрат, понесених у зв`язку з проведенням експертизи, немає (т.3, а.с.46-48).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці про класифікацію та кодування згідно УКТ ЗЕД №ПРК-КО-205-0003-21 від 09.06.2021 є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом дослідження у справі було прийняття оскаржуваного рішення; спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Крім того, в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зазначено, скільки часу витратив адвокат на надання послуг.

Суд при цьому враховує, що послуги щодо надання правових консультацій, роз`яснень з питань щодо спору, узгодження правової позиції, аналізу судової практики тощо охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Також суд зазначає, що «гонорар успіху» адвокату за досягнення позитивного рішення у справі за своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 та статей 632, 903 Цивільного кодексу України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 сформовано правову позицію, за якою не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». Суд вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», Європейський суд з прав людини керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72).

На думку суду, включення до складу витрат на правничу допомогу гонорару успіху в разі задоволення судом позову, у той час як рішення суду не набрало законної сили, не дає можливості пересвідчитись суду, чи заявлені у позові витрати у розмірі 4000,00 грн реально будуть понесені позивачем і залишиться в силі дане рішення суду першої інстанції.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат для суду не є обов`язковими зобов`язання між адвокатом та позивачем щодо сплати, окрім послуг з надання правничої допомоги, також і «гонорару успіху». Суд при цьому оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, з точки зору їх необхідності та неминучості, можливостей обох сторін та їх розумного розміру.

Крім того, суд зауважує, що гонорар успіху, зазначений у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) як плата за досягнення результату для позивача, не відповідає гонорару успіху, визначеному в додатковій угоді як плата за досягнення результату для відповідача.

Щодо витрат на правову допомогу за участь адвоката у судових засіданнях ( в загальній сумі 4000 грн за два судові засідання/судодні), то суд зауважує тривалість підготовчого судового засідання 27.06.2022 становила 11 хв, судового засідання по суті справи 08.07.2022 41 хв.

Відтак тривалість судових засідань не є значною, а тому зазначена сума витрат на правову допомогу, з огляду на співмірність, є значно завищеною та необґрунтованою.

Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідача, що ні з додаткової угоди, ні з акту неможливо визначити, які аргументи враховувались, в тому числі і часові, при визначенні вартості наданих послуг, а також критерію розумності їх розміру.

Таким чином, враховуючи клопотання представника відповідача, суд вважає, що витрати на правову допомогу адвоката підлягають зменшенню.

Стосовно витрат на проведення експертизи, суд зазначає таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини третьої статті 132 КАС).

Відповідно до частини другої статті 68 КАС України експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.

Згідно з частиною третьою статті 101 КАС України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною другою статті 102 КАС України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 104 КАС України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що судова експертиза може проводитись як на підставі рішення суду, так і за ініціативою сторін процесу.

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №824/647/19-а.

На підтвердження та обґрунтування витрат на проведення експертизи представник позивача надав: заяву від 12.10.2021 №260 про проведення товарознавчої експертизи, висновок експерта від 10.02.2022 №34259/4060-4309/4310/4311/4312/4313/4314-4558, акт №34259/4060-4309/4310/4311/4312/4313/4314-45 здачі-приймання експертного дослідження, акт №34259/4060-4309/4310/4311/4312/4313/4314-4558 попереднього розрахунку вартості експертного дослідження, рахунок від 02.12.2021 №2329 на витрати, пов`язані із проведенням експертизи, на підставі якого товариство перерахувало за експертне дослідження №34259 Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокарівуса» 199959,97 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2022 №48 (т.3, а.с.34-40).

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» звернулось до суду з даним позовом 06.12.2021, що вказує на те, що в межах спірних правовідносин замовлення експертизи з метою отримання експертного висновку відбулося за ініціативою товариства до звернення до суду з позовом, що обумовлює відсутність підстав для відшкодування товариству витрат на підготовку експертного висновку.

На користь такого висновку також свідчать норми частини восьмої статті 104 КАС України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 у справі №824/647/19-а, від 13.07.2021 у справі №640/19089/20, від 30.08.2021 у справі №826/11479/18.

Враховуючи приведені висновки Верховного Суду, в контексті спірних правовідносин суд вважає за необхідне зазначити, що в цьому випадку витрати на підготовку експертного висновку за замовленням сторони не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи, як такі, що є необхідними та неминучими, оскільки судом надано оцінку всім доказам, тому й витрати на підготовку такого експертного висновку за замовленням сторони не підлягають стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

При цьому доводи позивача про те, що експертиза проведена саме для з`ясування спірних у цій справі питань, не спростовують приведених висновків суду.

Крім того, позивачем не доведено необхідності (об`єктивної невідворотності) несення таких витрат у зв`язку з розглядом даної справи. На переконання суду, у справі, що розглядається, міститься достатня кількість належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, на підставі яких судом ухвалено рішення, тому такі витрати понесені позивачем на власний розсуд.

Тому суд, виходячи із критеріїв, визначених частиною дев`ятою статті 139 КАС України, вважає, що з огляду на зміст наданих послуг, враховуючи заперечення представника відповідача, наявні підстави обмежити розмір витрат на правничу допомогу та на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн, а решту витрат, в тому числі й на проведення експертизи, повинен понести позивач.

Керуючись статтями 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» про розподіл та стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська обл., Любомльський р-н, с.Римачі, вул.Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) на користь Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» (44700, Волинська обл., Володимир-Волинський р-н, с.Федорівка, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч грн 00 коп.).

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій