Справа № 160/3032/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня 2022 року Справа № 160/3032/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Стеблянко А.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Запорожської Д.Є.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі питання про зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровської обласної прокуратури (пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49000; ) про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) заробітної плати (посадового окладу та надбавки до посадового окладу за вислугу років) за період з 01.07.2015 по 14.05.2020 включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру.

- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури (пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49000; ЄДРОПОУ 02909938) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої заробітної плати в розмірі 1598219,14 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №160/3032/22 вищезазначену позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

До суду надійшла на виконання вимог означеної ухвали заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. №43685/22).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3032/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної шкоди.

У судовому засіданні 19.07.2022 на вирішення учасників справи судом поставлено питання про зупинення провадження в адміністративній справі №160/3032/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної шкоди, до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у справі №160/6949/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Держави України в особі Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач у судовому засіданні 19.07.2022 проти зупинення провадження у справі не заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.07.2022 проти зупинення провадження у справі не заперечив.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача щодо зупинення провадження у справі, що розглядається, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 , оскаржуючи вищевказані дії відповідача, посилається на те, що останнім протиправно застосовано до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку із його публічною службою в органах прокуратури пункт 26 розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI та Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 та безпідставно не застосовано до відносин оплати праці (заробітної плати) позивача статтю 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-УІІ в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 , в той час, як рішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, у зв`язку із чим відпала хоч і неналежна, але формальна підстава бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачеві заробітної плати у розмірі, передбаченому законом. Позивачем зазначено, що ч. 3 ст. 152 Конституції України визначає, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визначені неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку. Однак, закон, який встановлює порядок відшкодування державою матеріальної чи моральної шкоди, завданої актами і діями, що визнані неконституційними, до цього часу в Україні не прийнято. Також, позивачем у позовній заяві наголошено на тому, що заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом, а тому положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, є таким, що суперечить частині другій статті 131-1 Основного Закону України.

Водночас, судом встановлено, що в провадженні Верховного Суду перебуває справа №160/6949/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до Держави України в особі Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди.

Так, зі змісту ухвали Верховного суду від 23.02.2021 у справі №160/6949/20 слідує, що ОСОБА_2 , з урахуванням уточнених позовних вимог, заявлено наступні позовні вимоги до Держави України в особі Дніпропетровської обласної прокуратури:

- стягнути з Держави України в особі прокуратури Дніпропетровської області на його користь матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, а саме: посадового окладу, визначеного за частиною третьою статті 81 Закону України "Про прокуратуру", завданої положеннями пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01.07.2015 до 24.09.2019 у сумі: 767 464,47 грн.

Також у вказаній ухвалі Верховного суду від 23.02.2021 у справі №160/6949/20 зазначено, що заявлені у цій справі позовні вимоги обґрунтовані тим, що діями Держави України було порушено право власності позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованої частиною третьою статті 81 Закону України «Про прокуратуру», статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки рішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивачем у позовній заяві було наголошено на тому, що Конституційний Суд України не робить закон неконституційним, а тільки виявляє цей факт, тож говорити про ретроактивну дію рішення Конституційного Суду України некоректно, оскільки рішення Конституційного Суду України не є нормативними актами, а самі акти, які визнані неконституційними, втратили чинність одночасно з винесенням рішенням Конституційного Суду України, але факт неконституційності був і раніше. Виправлення помилок, допущених при ухваленні законів, передбачено статтею 152 Конституції України, а право на захист прав та інтересів осіб, яким внаслідок дії законів, що не відповідали Конституції України, завдано матеріальної чи моральної шкоди, визначено нормою прямої дії частиною третьою статті 152 Конституції України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №160/6949/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Втім, прокуратура Дніпропетровської області, не погоджуючись із висновками судів попередніх інстанції, звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Відтак, ухвалою Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №160/6949/20 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №160/6949/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що правовідносини у справах №160/6949/20 та №160/3032/22 є подібними.

Таким чином, станом на теперішній час Верховним Судом здійснюється перегляд судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі у касаційному порядку, що у розумінні приписів п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України є підставою для зупинення провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в адміністративній справі №160/3032/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровської обласної прокуратури (пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, 49000; ) про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної шкоди, до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №160/6949/20.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 22.07.2022.

Суддя О.В. Царікова