Справа № 420/27522/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/27522/21

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 17.05.2022 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII (далі Закон №796-XII), з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 21 грудня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з 01 жовтня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до ст. 59 Закону №796-XII, у якій зазначено, що право на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на перше січня відповідного року, мають військовослужбовці, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, під час проходження дійсної строкової служби.

Разом з цим, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25 квітня 2019 року у справі №1-р(ІІ)2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) словосполучення "дійсної строкової" служби, яке міститься у положеннях ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок аварії на Чорнобильській АС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Тим самим, Конституційний Суд України підтвердив право позивача на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на відповідний рік відповідно до норми ч.3 ст. 59 Закону №796-XII.

Крім того, позивач зазначив, що втрата його працездатності збільшилася з 80% до 95% відповідно до довідки МСЕК від 17 грудня 2019 року. Позивач звертався до відповідача щодо перерахунку його пенсії з урахуванням цієї довідки, однак відповідач йому в цьому відмовив.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суді від 17 лютого 2020 року по справі №420/7594/19 здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2019 року згідно відсотку втрати працездатності 80%.

Також відповідач зазначив, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19,1737/19) скасовано відповідні норми Закону №796-XII, проте дане рішення не містить жодних зобов`язань щодо проведення перерахунків та, відповідно, їх дати.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області щодо перерахунку та виплати основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 21 грудня 2019 року.

У задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- рішенням Другого сенату Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19,1737/19) скасовано відповідні норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", про те дане рішення не містить жодних зобов`язань щодо проведення перерахунків та, відповідно, їх дати. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року №543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому вищезазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають;

- з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 є особою з інвалідністю 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Позивач у період з 06 травня по 12 червня 1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується записом у військовому квитку позивача НОМЕР_2 .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Відповідно до експертного висновку Обласної спеціалізованої ВКК для встановлення осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС №65-Л від 28 лютого 1992 року, ОСОБА_1 отримав захворювання, пов`язані з роботами з ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надання медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №248263 від 16 вересня 2013 року, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80%.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі №420/7594/19, яке набрало законної сили 19 березня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області задоволено частково, зокрема, визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%; зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 28 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат.

Також судом першої інстанції встановлено, що вже після звернення позивача до суду з позовом (у справі №420/7594/19) відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надання медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА №261327, ОСОБА_1 з 21 грудня 2019 року встановлено ступінь втрати професійної працездатності 95%.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності підтверджене рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі №420/7594/19, яке набрало законної сили 19 березня 2020 року.

Суд першої інстанції зауважив, що зміна відсотку втрати працездатності пенсіонера є підставою для перерахунку його пенсії, виходячи з відсотку втрати працездатності, встановленого новою довідкою до акта огляду МСЕК.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону №796-ХІІ, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності з 21 грудня 2019 року, оскільки з 21 грудня 2019 року позивачу встановлено 95% втрати працездатності.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.9 "Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі №420/7594/19, яке набрало законної сили 19 березня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ України в Одеській області у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за його заявою від 28 листопада 2019 року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80% з 28 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Керуючись положеннями ч.4 ст. 78 КАС України, колегія суддів констатує, що право ОСОБА_1 на отримання року пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії ЧАЕС відповідно до ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року було встановлено судовим рішенням у справі №420/7594/19.

Таким чином, предметом даної справи є відсоткове значення втрати працездатності позивача.

Положенням ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплені і у ст.ст. 9, 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788-XII).

Статтею 15 Закону України № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно ч.3 ст. 54 Закону №796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до положень п.9 Порядку №1210 встановлено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П=Зс*Кзс*Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:Кзс=Зп(мін)*5/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З урахуванням наведених правових норм діючого законодавства, колегія суддів зазначає, що зміна відсотку втрати працездатності пенсіонера є підставою для перерахунку пенсії, виходячи з відсотку втрати працездатності, встановленого новою довідкою до акта огляду МСЕК.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області було надано довідку (виписки з акта огляду МСЕК серії 10 ААА №261327 від 21 грудня 2019 року), що підтверджується наявною у пенсійній справі копією цієї довідки та перерахунком від 03 січня 2020 року у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, в якому відображено відомості про дану довідку та визначений нею відсоток втрати працездатності 95% (а.с.13, 14).

Разом з тим, 20 лютого 2020 року, посилаючись на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №420/7594/19, ГУПФ України перерахував пенсію позивача, виходячи з відсотку втрати працездатності 80% на підставі довідки серії 10ААВ № 580236 від 16 вересня 2013 року (а.с.15).

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ГУПФ України в Одеській області протиправно не проведено перерахунку пенсії позивача з урахуванням відсотку втрати працездатності 95% (виписка з акта огляду МСЕК серії 10 ААА №261327 від 21 грудня 2019 року) не проводив, посилаючись на рішення суду у справі №420/7594/19.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону №796-XII, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 95%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності з 21 грудня 2019 року.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта щодо порушення строку звернення до суду, оскільки рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, виходячи з 95% втрати працездатності, відповідачем не приймалося, а бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні такого перерахунку, є триваючим порушенням прав позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.