Справа № 215/1041/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2022 року м. Дніпросправа № 215/1041/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року

у справі №215/1041/21

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної державної адміністрації

про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

"18" лютого 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка виявилась у невжитті заходів для забезпечення абсолютного фундаментального права на соціальний захист, який гарантується рівнем життя не нижчого від прожиткового мінімуму згідно до правової позиції ст.3,22,46,92 Конституції України та постановити окрему ухвалу згідно ст. 249 КАСУ;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка виявилась у не винесенні за результатами розгляду скарги від 31.03.20 р. рішення, постанови, тобто правового акту;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка виявилась у порушенні права бути присутнім при розгляді скарги від 31.03.20р;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка виявилась у непідкорені ст. 3,22,46 Конституції України, ст.1 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» згідно скарги від 31.03.20р;

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. у справі № 215/1041/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності повернуто заявнику.

Ухвалу суду мотивовано не усуненням недоліків адміністративного позову.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. у справі № 215/1041/21, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, як вбачається з ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року підставами для залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а надані ним докази не є достатніми для звільнення позивача від такої сплати.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

На підтвердження своїх аргументів щодо тяжкого майнового стану позивачем надано довідку про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи.

Разом з тим, вказана довідка не дає можливості оцінити повно та всебічно майновий стан позивача, оскільки встановлює лише факт отримання ним щомісячної компенсаційної виплати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що надана позивачем довідка УПСЗН сама по собі не може бути розцінена як достатній доказ на підтвердження скрутного матеріального стану позивача, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу. Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність подання позивачем інших, окрім довідки УПСЗН, доказів на підтвердження майнового стану, яких було б достатньо для вирішення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Також, суд першої інстанції вірно вказав про те, що КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що обов`язок щодо надання до суду переконливих доказів, які свідчать про неможливість сплати судового збору покладений саме на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням. Лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, особа повинна про це повідомити суд, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійне подання до суду доказів його матеріального стану.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження подання ним на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 будь-яких інших доказів на підтвердження свого майнового стану, крім довідки про отримання компенсаційної виплати, або доказів на підтвердження сплати судового збору

З огляду на викладене, оскільки позивач не надав належних та достатніх доказів неможливості сплати судового збору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлено законну і обґрунтовану ухвалу, у зв`язку з чим підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. у справі № 215/1041/21 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 р. у справі № 215/1041/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко