Справа № 420/3532/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3532/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» до Енергетичної митниці про скасування карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом акціонерного товариства «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» до Енергетичної митниці, в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903110/2021/000038 від 03.12.2021р. та №UА903110/2021/000040 від 23.12.2021 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Як вбачається із Карток відмови, Відповідач посилається у них на норми права, які стосуються режиму транзиту, та з незрозумілих причин вважає, що товар Позивач мав намір переміщувати на митну територію України для розміщення на митний склад саме в цьому режимі, хоча товар заявлений був за періодичними митними деклараціями у режим митного складу.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 15.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Ухвала про відкриття провадження по справі та позов з додатками направлена на електронну адресу Енергетичної митниці 18.02.2022 р.

Повідомленням, що надійшло на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджено доставлення документів відповідачу.

Ухвалою суду встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Строк для подання відзиву сплив 07.03.2022 року.

Станом на 22.07.2022 року Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено:

«У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановляю:

1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Верховна Рада України прийняла Закон «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"».

Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено воєнний стан до 25.04.2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні до 23.08.2022 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерним товариством «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» 01 листопада 2016 року було укладено зовнішньоекономічний договір №EXIM/IMP/CO/SOC/11-16 про надання послуг по перевалці (прийманню, накопиченню-зберіганню та завантаженню на судно) нафти з компанією «SOCAR TRADING SA», Швейцарія.

Згідно п. 1.1. даного Договору Виконавець, тобто Позивач, за дорученням Замовника зобов`язується надати наступні послуги по перевалці нафти:

прийом і злив Товару з морського транспорту в резервуари Виконавця та складання генеральних актів за кількістю та актів за якістю, що встановлюють фактичну якість та кількість злитого Товару, зведень, що встановлюють кількість злитого Товару, Товару, навантаженого на судно (танкер), залишків Товару на зберіганні після навантаження танкера;

накопичення-зберігання Товару в резервуарах Виконавця до навантаження на судно або до передачі Товару третім особам за розпорядженням Замовника в резервуарах Виконавця, що підтверджується оформленням відповідного акту приймання-передачі Товару;

навантаження Товару на судно в Одеському морському торговельному порті;

передача Товару третім особам за розпорядженням Замовника в резервуарах Виконавця, що підтверджується оформленням відповідного акту приймання-передачі Товару.

Для здійснення митного оформлення нафти сирої AZERI LIGHT CRUDE OIL, що планувалася до поставки на митну територію України морським транспортом за вищевказаним Договором в режимі митного складу, у відповідності до глави 20 та ст. 260 Митного кодексу України до митного поста «Південний» Енергетичної митниці Позивачем було подано дві періодичні митні декларації:

03.12.2021 року електронну митну декларацію №UA903110/2021/200743

та

23.12.2021 року електронну митну декларацію №UA903110/2021/200858.

Разом з митними деклараціями були подані відповідні документи, а саме:

зовнішньоекономічний договір №EXIM/IMP/CO/SOC/11-16 від 01.11.2016;

додаток №17 до Договору №EXIM/IMP/CO/SOC/11-16 від 27.03.2020;

додаток №19 до Договору №EXIM/IMP/CO/SOC/11-16 від 24.11.2021;

проформа інвойс №211203А СО від 03.12.2021р. (до МД №UA903110/2021/200743);

проформа інвойс №211223А СО від 23.12.2021р. (до МД №UA903110/2021/200858);

листи компанії «SOCAR TRADING SA» б/н відповідно від 03.12.2021р. та 23.12.2021р. з розпорядженням Позивачу здійснити всі необхідні митні формальності для оформлення нафти сирої AZERI LIGHT CRUDE OIL в режим митного складу.

Енергетичною митницею надано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2021/000038 від 03.12.2021р. та №UA903110/2021/000040 від 23.12.2021 р.

Причиною відмови у митному оформленні товару, як зазначено в картках відмови, стало недодержання вимог нормативно-правових актів в частині необхідності застосування заходів гарантування відповідно до розділу X Митного кодексу України. При цьому, Відповідач у картках відмови роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів: «Подання митної декларації при транспортуванні трубопровідним транспортом митною територією України внутрішнім транзитом «нафти сирої» з обов`язковим наданням митним органам забезпечення стати митних платежів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 461, необхідність застосування яких викладено у розділі X «ГАРАНТІЇ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ВИКОНАННЯ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ ПЕРЕД МИТНИМИ ОРГАНАМИ» Митного кодексу України.»

Через відмову Відповідача у митному оформленні періодичних митних декларацій №UA903110/2021/200743 та №UA903110/2021/200858 та вимогу надати забезпечення сплати митних платежів Позивач надав фінансову гарантію, для чого уклав з гарантом, у даному випадку з ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс»», договір №3353-ІМ/21 про надання послуг з видачі фінансових гарантій від 03.12.2021р. Товар було оформлено відповідно за періодичними митними деклараціями №UA903110/2021/200760 від 06.12.2021р та №UA903110/2021/200864 від 24.12.2021р в режим митного складу.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 4 ст. 260 Митного кодексу України. періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 21 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 травня 2012 р. №450, періодична митна декларація подається для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України суднами закордонного плавання, трубопровідним транспортом або лініями електропередачі, припасів, періодичних друкованих видань та товарів, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії. Пунктом 23 Положення про митні декларації визначено, що пропуск товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією може здійснюватися з моменту її оформлення митним органом протягом строку її дії у межах кількості товарів, зазначеної в періодичній митній декларації.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 121 МК України дано визначення режиму митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 2 та 3 ст. 122 МК України встановлено, що для поміщення товарів у митний режим митного складу митному органу подаються митна декларація, товарно- транспортний документ на перевезення та рахунок (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару. Розміщення на митному складі товарів, поміщених в інші, ніж митний склад, митні режими (транзиту, тимчасового ввезення, переробки на митній території, експорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території) для їх зберігання, перевантаження або дозавантаження транспортного засобу здійснюється на підставі митної декларації, раніше оформленої відповідно до таких інших митних режимів, або документа, що її замінював, - накладної УМВС (СМГС), накладної ЦІМ (СІМ), накладної ЦІМ/УМВС (ЦИМ/СМГС, CIM/SMGS), книжки МДП (Carnet TIR) тощо. У цьому разі поміщення таких товарів у митний режим митного складу не відбувається.

Частиною 5. ст. 122 МК України визначено, що митним органам для поміщення товарів у митний режим митного складу забороняється вимагати подання інших, ніж передбачені у частинах другій і третій цієї статті, документів (у тому числі документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів).

Частиною 1 ст. 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 МК України переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до ч. 4 ст. 92 МК України для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу;

4) у разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, забезпечити виконання вимог та зобов`язань, визначених законодавством, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів.

З вищевикладених норм законодавства вбачається, що внутрішній транзит є видом митного режиму транзиту, а у разі переміщення товарів у режимі транзиту декларант має подати митному органу відповідну митну декларацію, де буде зазначено даний режим як мету переміщення.

Як видно з поданих до митного оформлення документів, товар нафта сира AZERI LIGHT CRUDE OIL було заявлено Позивачем до митного режиму митний склад, а не транзит.

Доказів порушення позивачем норм чинного законодавства відповідачем не надано.

Також судом встановлено, що в листах компанії «SOCAR TRADING SA» від 03.12.2021р. та 23.12.2021р. остання дає вказівки Позивачу як виконавцю Договору №EXIM/IMP/CO/SOC/11-16 здійснити всі необхідні митні формальності для можливості розміщення та оформлення товару в режим митного складу на митному складі Позивача.

Крім того, у періодичних митних деклараціях №UА903110/2021/200743 та №UА903110/2021/200858, заповнених у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, чітко вказано мету переміщення товару - поміщення його в режим митний склад та розміщення на митному складі АТ «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ».

Порядок заповнення граф митної декларації, зокрема і періодичної, при поміщенні товарів у митний режим митного складу передбачено главою 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій.

Так, у графі 30 «Місцезнаходження товарів» відповідно до Порядку заповнення митних декларацій зазначаються відомості про місце, у якому здійснюється пред`явлення товарів, а саме:

для зон митного контролю, яким присвоєно коди,- код відповідної зони митного контролю;

в інших випадках - відомості про адресу відповідного місця, у якому за погодженням митниці може бути здійснено митний огляд задекларованих товарів.

У періодичній або попередній МД зазначаються відомості про зону митного контролю, до якої доставлятимуться товари з метою пред`явлення їх митному органу.

В обох періодичних митних декларацій №UА903110/2021/200743 та №UА903110/2021/200858 зазначено митний склад реєстраційний №М/0515/V/02, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Наливна, буд. 15, та належить АТ «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ».

Також даною главою визначено порядок заповнення графи 37 «Процедура». У графі проставляється код процедури переміщення товарів відповідно до заявленого митного режиму. У першому підрозділі графи проставляється чотиризначний код, перші дві цифри якого - код митного режиму відповідно до класифікатора митних режимів, наступні дві - код попереднього митного режиму згідно з класифікатором митних режимів. Якщо попередній митний режим відсутній, то третьою і четвертою цифрами коду проставляється "00".

У першому підрозділі графи 37 поданих Позивачем періодичних митних декларацій №UА903110/2021/200743 та №UА903110/2021/200858 зазначено код 7400, де 74 відповідно до Класифікатора митних режимів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011, означає митний склад (для іноземних товарів), 00 - цифри коду, що означають відсутність попереднього митного режиму.

Крім того, в обох періодичних митних деклараціях заповнена графа 49 "Реквізити складу". Згідно глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій графа 49 заповнюється при розміщенні товарів у митний режим магазину безмитної торгівлі, митного складу, вільної митної зони комерційного або сервісного типу а також, якщо товари, що розміщуються в обраний митний режим, зберігатимуться на складі митного органу або на митному складі.

У графі зазначаються відомості про відповідний склад або магазин безмитної торгівлі за такою схемою:

А/Б,

де А - код типу складу (вільної митної зони, магазину безмитної торгівлі), а саме:

1 - митний склад;

5 - магазин безмитної торгівлі;

6 - склад митного органу;

7 - вільна митна зона;

Б - відомості про склад, вільну митну зону або магазин безмитної торгівлі:

номер, за яким особу включено до реєстру осіб, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу, вільної митної зони або магазину безмитної торгівлі;

код згідно з Класифікатором митних органів підрозділу митного органу, на який покладено обов`язок щодо здійснення контролю за відповідним складом митного органу.

Так, у графах 49 періодичних митних декларацій №UA903110/2021/200743 та №UA903110/2021/200858 зазначено наступні відомості: 1/M/0515/V/02, тобто митний склад, реєстраційний номер якого в Реєстрі підприємств, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу M/0515/V/02, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Наливна, буд. 15, та належить AT «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ». (з Реєстром можна ознайомитися на офіційній інтернет-сторінці Державної митної служби України за адресою: https://cabinet.customs. gov.ua/reestrs404).

У Картках відмови №UA903110/2021/000038 від 03.12.2021р. та №UA903110/2021/000040 від 23.12.2021 р. Відповідач посилається на ч. 4 ст. 305 МК України, а також на Перелік товарів, ввезення яких на митну територію України та/або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. №461 (далі - Перелік), знову таки безпідставно стверджуючи, що товар переміщується в режимі транзиту.

Частиною 1 та 2 ст. 305 МК України, зазначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури. Надання митним органам забезпечення сплати митних платежів є обов`язковим при ввезенні на митну територію України та/або переміщенні територією України прохідним та внутрішнім транзитом товарів за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

У Переліку присутній товар за кодом згідно УКТЗЕД 270900 Нафта або нафтопродукти сирі, одержані з бітумінозних порід (мінералів) з приміткою, яка визначає, що забезпечення сплати митних платежів є обов`язковим під час переміщення цих товарів територією України лише внутрішнім транзитом.

При цьому, як зазначалося вище, внутрішній транзит є режимом митного транзиту, який підтверджується шляхом подання митної декларації заповненої відповідно до режиму транзиту. Оскільки Позивачем не було подано до митного органу митні декларації в режимі транзиту на товар нафта сира AZERI LIGHT CRUDE OIL, та оскільки товар було заявлено до митного оформлення в режимі митного складу, вищевказані норми про надання митним органам забезпечення сплати митних платежів на Позивача не поширюються.

Крім того, норми глави 20 МК України визначають порядок та умови поміщення товарів у режим митного складу. Законодавство в даному випадку передбачає надання фінансової гарантії відповідно до розділу X цього Кодексу лише у разі, якщо товари, поміщені у митний режим митного складу, тимчасово з наступним поверненням вивозяться з митного складу на строк, обумовлений метою такого вивезення, але не більший ніж 45 днів (ч. 4 ст. 127 МК України). Жодних вимог про надання митним органам забезпечення сплати митних платежів безпосередньо при поміщенні товарів у режим митного складу законодавство не містить.

Виходячи з викладеного, враховуючи ч. 5 ст. 122 МК України, вимога Відповідача, зазначена в оскаржуваних картках відмови, про надання митним органам забезпечення сплати митних платежів є незаконною.

Судом встановлено, що вищевказана вимога відповідача обґрунтована роз`ясненнями, викладеними у доповідній записці відділу забезпечення митного контролю та оформлення та сектору контролю за переміщенням товарів Енергетичної митниці від 22.11.2021 року №7.6.-17/161 (вх. Енергетичної митниці від 22.11.2021 №3134/7.6.-17).

У роз`ясненнях, вказаних у доповідній записці №7.6.-17/161 від 22.11.2021 року, посадові особи Енергетичної митниці надають тлумачення норм чинного законодавства у відношенні до ситуації, яка не стосується митного оформлення періодичних митних декларацій №UА903110/2021/200743 від 03.12.2021р. та №UА903110/2021/200858 від 23.12.2021р. Так, посадові особи вказаних підрозділів зазначають, що «товар «сира нафта» перевантажувався з морського транспорту в трубопровідний транспорт з метою його подальшого транспортування митною територією України внутрішнім транзитом до митних складів». Проте, як видно з описаної вище ситуації, нафта сира не планувалася Позивачем до переміщення в митному режимі внутрішнього транзиту, та не заявлена в такий режим.

Відповідно до пункт 2.3 розділу II Порядку та строків митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються трубопровідним транспортом, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №629, митне оформлення нафти, що переміщується митною територією України з використанням трубопровідного транспорту з метою зберігання на митних складах у митному режимі митного складу, здійснюється відповідно до митного режиму митного складу. За фактом переміщення нафти до митного складу декларант або уповноважена ним особа у строки та порядку, встановлені законодавством, має подати митному органу, уповноваженому на здійснення митних формальностей на трубопровідному транспорті, додаткову декларацію (додаткові декларації) відповідно до митного режиму митного складу на обсяги, переміщені до митного складу за періодичною митною декларацією протягом відповідного календарного місяця. Дана норма взагалі не взята до уваги Відповідачем.

Крім того, позивач наголошує не один рік здійснює операції щодо поміщення ввезеної на митну територію нафти сирої у резервуари митного складу, і завжди митні формальності щодо даних операцій проводилися Відповідачем у відповідності до вищевказаних норм чинного законодавства, які наразі не змінилися, та без надання Позивачем забезпечення сплати митних платежів.

Це підтверджується, зокрема, періодичними митними деклараціями №UА903110/2021/200005 від 01.07.2021р. та №UА903120/2020/000980 від 01.12.2020р., оформленими раніше Відповідачем, у графах 44, 52 та В яких відсутні відомості про забезпечення сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 8 ст. 260 Митного кодексу України, митний орган не має права відмовити в прийнятті періодичної митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Частиною 10 вказаної статті встановлено, що оформлення митним органом періодичної митної декларації передбачає необхідність виконання вимог цього Кодексу, передбачених для поміщення товарів в обраний митний режим та сплати митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу. Позивачем, як раніше, так і тепер, було виконано всі умови, встановлені Митним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, щодо декларування товарів у митний режим митного складу за періодичними митними деклараціями, проте Відповідачем змінено підхід до встановленого порядку переміщення товарів у даному режимі, чим порушено визначені ст. 8 МК України принципи здійснення митної справи, зокрема принципи законності та єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що картки відмови Енергетичної митниці, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903110/2021/000038 від 03.12.2021 р. та №UА903110/2021/000040 від 23.12.2021 р.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 4962,00 грн. судового збору згідно платіжного дорученнями №14 від 31.01.2022 р.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Енергетичної митниці за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь акціонерного товариства «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» судового збору у розмірі 4962,00 грн.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 241,242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов акціонерного товариства «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» до Енергетичної митниці про скасування карток відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА903110/2021/000038 від 03.12.2021р. та №UА903110/2021/000040 від 23.12.2021 р.

Стягнути з Енергетичної митниці за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь акціонерного товариства «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» суму судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №14 від 31.01.2022 р. у сумі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Акціонерне товариство «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» (адреса: 65003, м. Одеса, вул. Наливна, 15, , електронна пошта: )

Енергетична митниця (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 66, ), електронна пошта: )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.