Справа № 380/556/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/556/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року'

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства про стягнення фактичних витрат на виплату і доставку пенсії,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

- задоволити адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, в сумі 11 205,17 грн. за період січень 2020 року квітень 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повинен проводити оплату по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам підприємства. За відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 11 205 грн.17 коп.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

05.05.2021 судом отримано заяву про усунення недоліків позовної заяви (шляхом збільшення позовних вимог).

Ухвалою суду в адміністративній справі відкрито провадження.

Відповідач правом на подання відзиву передбаченим статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, оскільки ухвалу про відкриття провадження скеровано на офіційну електронну адресу відповідача, вказану у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, оскільки суб`єкт владних повноважень не подав відзиву на позов без поважних причин, суд кваліфікує це як визнання позову.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» Хмельницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» є страхувальником згідно п.1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідача перед Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області склалась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період січень 2020 та квітень 2021, що підтверджується: розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Відповідач добровільно заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не сплатив, що зумовило звернення до суду з позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР, в редакції від 03.10.2017 року №2148-VIII, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (пункт 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).

Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №788-XIІ від 05.11.1991 року (з відповідними змінами та доповненнями), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими i особливо важкими умовами праці, за Списком №1, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі по тексту - Список №1, Список №2).

Вказані Списки затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №461 від 24.06.2016 року.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (із змінами та доповненнями), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція).

Так, пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році; 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році; 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Пунктом 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7 Інструкції).

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд) та діють на підставі постанови Пенсійного фонду від 22.12.2014 року №28-2 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі».

Головне управління Фонду, відповідно до покладених на нього завдань, організовує роботу управлінь Фонду щодо:

-забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень та платників відповідно до законодавства;

-стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що у відповідного територіального органу Пенсійного фонду України підстави для пред`явлення відповідних позовних вимог про стягнення з відповідача щомісячних фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій виникають з наступного дня після 25 числа в разі невиконання відповідачем свого обов`язку по добровільному внесенню до Пенсійного фонду України зазначених в повідомленні місячних сум таких витрат.

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 1170/2а-4153/12.

Факт понесення ГУПФ України у Хмельницькій області витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам відповідача за період січень 2020 та квітень 2021 підтверджується копіями розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Судом встановлено, що на підставі вищезазначених норм законодавства позивачем надсилалися відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

При цьому, суд зазначає, що розрахунки органів управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими.

Таким чином, позивачем було виконано свій обов`язок щодо надсилання на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства» розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за спірний період, а відповідачем залишено такі без належного реагування, зокрема, не надано на них до Пенсійного фонду заперечень й не оскаржено їх, тому суд вважає, що ці розрахунки є обов`язковими для виконання.

У той же час, правових підстав для сумнівів у правильності обчислення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у суду немає.

Більше того, призначення пільгових пенсій вищевказаним особам відповідачем не оскаржено, доказів зворотного до матеріалів справи також не представлено.

Отже, особи, перелічені у розрахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства», мали право на призначення та отримання пільгових пенсій, територіальним органом Пенсійного фонду України такі їм виплачувались, а відповідач, відповідно, зобов`язаний відшкодовувати витрати, що пов`язані з виплатою та доставкою пільгових пенсій вказаним особам.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів погашення вказаного боргу до матеріалів справи не надано, отже, позивачем доведено утворення відповідачем заборгованості перед Пенсійним фондом України за період січень 2020 та квітень 2021 року на загальну суму 11 205,17 грн., яка підлягає до стягнення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» в особі Хмельницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, в сумі 11 205,17 грн. за період січень 2020 року квітень 2021 року.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.