Справа № 460/14899/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2022 року м. Рівне №460/14899/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту поліції охорони
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту поліції охорони (далі - відповідач) та просить визнати протиправними дії, які полягають у відмові призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності; зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2022 вона звернулася до відповідача з заявою, в якій просила виплатити одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності, оскільки відповідно до свідоцтва про хворобу №489 від 10.11.2021 ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Рівненській області" їй встановлено непридатність до служби в поліції, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції; відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) серія АГ № 0025587 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності тридцять відсотків з 30.11.2021, причиною втрати професійної працездатності є захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції; відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 АБ № 822233 їй встановлена група інвалідності третя з 22.12.2021. Проте, відповідачем відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю у ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки надані нею до заяви про виплату спірної грошової допомоги документи належно підтверджують її право на отримання такої грошової допомоги. При цьому підстави, визначені в статті 101 Закону України "Про Національну поліцію", за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, відсутні.

Ухвалою суду від 11.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов тривалістю 15 днів з дати вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено. Враховуючи, що позивач звільнена зі служби в поліції за власним бажанням, то підстави для виплати одноразової грошової допомоги відсутні. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

14.06.2022 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що всупереч вимогам статті 162 КАС України відповідач надіслав їй не посвідчений примірник відзиву, а також не надіслав їй копій долучених до відзиву документів. Окрім цього, зауважила, що відповідач не зазначив конкретних поважних причин, що були підставою для її звільнення зі служби в поліції, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 "Про затвердження переліку сімейних та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу". За наведеного, просила відмовити у прийнятті відзиву та позов задовольнити повністю.

17.06.2022 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про відсутність обов`язку відповідача засвідчувати копію відзиву для направлення позивачу. При цьому зазначив, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 КАС України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. В решті підтримав аргументи, наведені у відзиві.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши наведені позивачем у відповіді на відзив аргументи щодо процесуальних порушень, допущених відповідачем при надісланні відзиву на позов, та їх наслідки, суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

За приписами статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд встановив, що ухвалу суду від 11.05.2022 про відкриття провадження в цій справі відповідач через підсистему Електронний суд отримав 13.05.2022.

Відзив на позов та докази на його обґрунтування відповідач засобами поштового зв`язку надіслав до суду 27.05.2022 з наданням доказів його надіслання 27.05.2022 на адресу позивача. Отже встановлений судом строк для подання відзиву відповідач не порушив.

Водночас, суд зауважує, що відповідач не заперечив доводів позивача про те, що до примірника відзиву, направленого позивачу, докази відповідачем долучені не були. Позивач ствердила про відсутність в її розпорядженні копії протоколу засідання комісії з виплати ОГД (додаток до відзиву 7); інші додані до відзиву документи, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення, окрім процесуальних документів та документів на підтвердження повноважень представника, у позивача наявні.

Суд враховує положення ст. 79 КАС України, якою встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3).

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9).

З огляду на наведене, враховуючи, що долучений відповідачем до відзиву протокол № 6 від 20.04.2022 засідання комісії Департаменту поліції охорони з виплати одноразової грошової допомоги не був надісланий відповідачем на адресу позивача, відсутній у такого учасника справи і не є публічно доступним, суд не бере до уваги означений доказ при вирішенні цього судового спору. Водночас, процесуальні підстави для відмови в прийнятті судом поданого відповідачем відзиву відсутні.

Отже, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 проходила службу в органах Національної поліції України, остання займана посада - заступник начальника управління начальник відділу закупівель управління логістики та матеріального забезпечення Департаменту поліції охорони.

Наказом Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 29.09.2021 №209 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління начальника відділу закупівель управління логістики та матеріального забезпечення Департаменту поліції охорони, 01.10.2021. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 02.09.2021.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №489 від 10.11.2021 Медичної (військово-лікарської комісії) ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області" ОСОБА_1 встановлено: Захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в поліції. Непридатна до служби в поліції.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) серія АГ № 0025587 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 тридцять відсотків з 30.11.2021; причина втрати професійної працездатності - захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції. Дата встановлення страхового випадку 10.11.2021.

За змістом довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 822233 Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 22.12.2021.

22.03.2022 ОСОБА_1 звернулася до начальника Департаменту поліції охорони С.Парфенюка з заявою про виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності. Вказана заява отримана відповідачем 08.04.2022 за вх.№1719, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп Департаменту поліції охорони.

Листом від 21.04.2022 №924/43/01-2022 Департамент поліції охорони повідомив позивачу, що відповідно до пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога призначається та виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Департаментом перевірено надісланий пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги згідно з пунктами 1, 4, 6, 7 розділу III та пунктом 4 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом MBC від 11 січня 2016 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293.

Також повідомлено, що в заяві про виплату ОГД в розділі "Відмітка кадрового підрозділу" підставою звільнення зазначено пункт 7 частини 1 статті 77 України "Про Національну поліцію", тобто за власним бажанням.

Ураховуючи викладене, у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено, у зв`язку з відсутністю у статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" підстав для призначення та виплати ОГД.

Листом від 23.05.2022 №1258/43/01-2022 Департамент поліції охорони повідомив позивачу в доповнення до листа від 21.04.2022 №924/43/01-2022, що у другому рядку третього абзацу цього листа, а саме: "згідно з пунктами 1, 4, 6, 7 розділу III" Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11 січня 2016 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, допущено технічну помилку в зазначенні одного із пунктів, зокрема замість пункту 4 потрібно читати пункт 5 вказаного Порядку.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є:

1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії;

3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4) пункту 4 Розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4 встановлено, що ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Відповідно до положень Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби).

У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 2 Розділу IV Порядку № 4 встановлено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

3) у закладів освіти - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пункт 3 Розділу IV Порядку № 4 передбачає, що у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Таким чином, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Суд наголошує, що в контексті спірних правовідносин зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Отже, відповідно до змісту пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VІІІ підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги.

Вказаний висновок неодноразово підтриманий у постановах Верховного Суду, зокрема, від 22.01.2019 в справі №2340/2663/18, від 19.09.2018 в справі №373/1188/16-а, від 22.01.2019 в справі № 2340/2663/18, та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі.

За правилами пункту 7 частини 2 статті 61 Закону України "Про Національну поліцію" наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Визначення Порядком № 4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.

Питання конституційності пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (яким також як і в пункті 4 право на отримання грошової допомоги поставлено у залежність від підстав звільнення зі служби) було предметом розгляду Конституційним Судом України.

Клопотання про визнання зазначених норм неконституційними було обґрунтоване тим, що оспорюваними положеннями Закону "конституційне право на соціальний захист, а саме отримання одноразової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності, дискримінаційно поставлене в залежність від факту підстав звільнення".

У своєму рішенні від 22.04.2020 (справа №3-р(І)/2020) Конституційний Суд України дійшов висновку щодо конституційності пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію". При цьому, Конституційний Суд України виходив з того, що передбачені частиною першою статті 97 Закону різні підстави та умови для призначення й виплати поліцейському або іншій особі одноразової грошової допомоги в разі смерті (загибелі) поліцейського, встановлення його інвалідності або часткової втрати працездатності не можуть розглядатися у розумінні частин першої, другої статті 24 Конституції України як запровадження дискримінаційних відмінностей у статусі поліцейського, який набуває право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки її розмір обумовлений насамперед ступенем тяжкості негативних для життя і здоров`я поліцейського наслідків.

Також Конституційний Суд України зазначив, що право на одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності не є конституційно визначеним правом поліцейського. Саме тому Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні, формуючи законодавчу основу для забезпечення соціального захисту правоохоронців, у тому числі поліцейських, які виконують важливі для держави функції із забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також членів їхніх сімей, має у межах конституційних приписів дискреційні повноваження у частині визначення підстав та умов призначення і виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності вказаним категоріям осіб.

Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції і які припинили її вимушено.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 15.07.2020 у справі № 822/1493/18 дійшов висновку про те, що оскільки пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ не передбачено можливість виплати допомоги поліцейським, які звільнились зі служби за власним бажанням, навіть за умови, що на час звільнення їм було встановлено інвалідність, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті такої допомоги.

За наслідками розгляду справи у складі Судової палати Верховний Суд не вбачав підстав для відступу від раніше викладених Верховним Судом висновків щодо застосування норм пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VІІІ, в т.ч. у постанові від 19.09.2018р. у справі №373/1188/16-а.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.09.2021 ОСОБА_1 подано начальникові Департаменту поліції охорони рапорт про звільнення з Національної поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", 01.10.2021.

Зі змісту вказаного рапорту вбачається, що від проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 відмовилася, стан здоров`я останньої задовільний. Наслідки відмови від проходження ВЛК їй роз`ясненні.

На підставі цього рапорту Департаментом поліції охорони видано наказ № 209 о/с від 29.09.2021, яким звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника управління начальника відділу закупівель управління логістики та матеріального забезпечення Департаменту поліції охорони, 01.10.2021.

Отже, враховуючи вищевикладене, незважаючи на те, що ОСОБА_1 з 22.12.2021 встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, її звільнення зі служби в поліції не відбулося внаслідок захворювання, у зв`язку з яким їй визначено інвалідність.

Таким чином, оскільки в даному випадку відсутня така обов`язкова умова призначення спірної грошової допомоги, як звільнення позивача зі служби з поліції по причині, що зумовлена захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, правові підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відсутні.

Посилання позивача на неврахування відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби рядового і начальницького складу" на оцінку спірних правовідносин не впливають та викладених вище висновків суду не спростовують. Суд зауважує, що в межах цієї судової справи не є спірним питання щодо підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за власним бажанням, яке було реалізоване на підставі поданого нею особисто рапорта. Виходячи з предмету доказування, пов`язаного із захистом соціальних прав звільненого зі служби поліцейського, досліджувались питання законності відмови відповідача у виплаті позивачу соціальної допомоги і не надавалась оцінка законності підстав звільнення позивача з публічної служби та наявності для цього інших підстав, крім звільнення за власним бажанням.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З урахуванням наведеного, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що дії Департаменту поліції охорони щодо відмови призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності (встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції) відповідають критеріям обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, вчинені в межах повноважень та за встановленою процедурою, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. Доводи позивача не спростовують правомірності оскаржених дій суб`єкта владних повноважень та не дають підстав для застосування судового захисту. Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту поліції охорони про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 липня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Департамент поліції охорони (вул.Малопідвальна,5,м.Київ,01001, ЄДРПОУ/РНОКПП 40109110)

Суддя Н.О. Дорошенко