Справа № 620/6574/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6574/20 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М.., Єгорової Н.М., при секретарі - Шуст Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Чернігівської митниці (далі - апелянт, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2020 № 9 форми Р на суму 5292,54 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2020 № 9 форми Р на суму 2405,70 грн.

Позов обґрунтовано тим, що документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення п.2 ч.2 ст.52, ч.1 ст.257, ч.1 ст. 295 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією на суму 1924,56 грн., а також встановлено порушення п. 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів за митною декларацією на суму 4234,03 грн.

Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту товару в Федеративній Республіці Німеччина, проте жодним чином не виключає можливості переходу прав на товар після такого оформлення до інших осіб, в тому числі до продавця, зазначеного в поданих позивачем до митного оформлення документів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Північної митниці Держмитслужби від 02.12.2020 № 9 на суму 5292,54 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Північної митниці Держмитслужби від 02.12.2020 № 9 на суму 2405,70 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що підставою для оформлення експортної декларації слугували свідоцтво про реєстрацію спірного транспортного засобу та документ, згідно якого вартість авто складала 20 500,00 EUR.

Окрім цього, в апеляційній скарзі зазначається про безпідставність задоволення вимог позивача про понесення витрат на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутній попередній розрахунок понесених витрат позивача на правничу допомогу.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Чернігівської митниці, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 17 червня 2022 року.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.01.2018 року відділом митного оформлення №1 Чернігівської митниці ДФС до митного оформлення була прийнята електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ №UA102150/2018/200066 на товар - легковий автомобіль марки MERCEDES - BENZ, модель - S 250 CDI, кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2143 куб. см., потужність - 150 kw, календарний рік виготовлення -2013 .

Для здійснення митного оформлення в Україні вищевказаного транспортного засобу позивач звернулася до митного брокера ОСОБА_2 (ТОВ«БК «Агроенергопостач»), яка здійснювала декларування за митною декларацією №UA 102150/2018/200066.

Митний брокер 10.01.2018 року повідомила, що Чернігівська митниця вимагає надати додаткові документи, однак позивачка вказала, що більше ніяких документів немає, тому у разі необхідності готова сплатити більші суми податків, відповідно до митної вартості товару, що буде встановлена Чернігівською митницею.

Згідно рішення про коригування митної вартості Чернігівської митниці ДФС від 11.01.2018 року № UA/102000/2018/000002/1 визначена митна вартість автомобіля марки MERCEDES - BENZ, модель - S 250 CDI, кузов № НОМЕР_1 , становить 19 884,06 євро.

Згідно картки відмови 08.08.2018 року у митному оформленні №102150/2018/00357 митну декларацію №UA102150/2018/200066 скасовано.

09.08.2018 року товар легковий автомобіль марки MERCEDES - BENZ, модель - S 250 CDI, кузов № НОМЕР_1 оформлено за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA102150/2018/203492 зі сплатою митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості Чернігівської митниці ДФС від 11.01.2018 року №UA102000/2018/000002/1 із визначеною митною вартістю 19884,06 євро, що згідно курсу валют НБУ станом на 09.08.2018 становить 621296,23 грн.

За митне оформлення вказаного транспортного засобу при його митній вартості 621296,23 грн. було нараховано та сплачено митні платежі.

Чернігівською митницею ДФС 12.01.2018 року складено протокол про порушення митних правил № 0050/10200/18 відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 483 Митного кодексу України.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.07.2018, яка набрала законної сили 06.08.2018, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною першою статті 483 Митного кодексу України - закрито.

Чернігівською митницею ДФС отримано інформацію від митних органів Федеративної Республіки Німеччини від 20.02.2020, в якій зазначено, що митне оформлення у режимі експорту транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель - S 250 CDI, кузов № НОМЕР_1 проведено митними органами Федеративної Республіки Німеччини за експортною митною декларацією від 05.01.2018 №18DE55E0, відповідно до якої експортером та декларантом зазначеного транспортного засобу виступає Camocars&Parts Aysan Araci, Querstr.13, 42699 Solingen DE, отримувачем транспортного засобу - ОСОБА_1, АДРЕСА_1, вид діяльності кінцева купівля/продаж, сума рахунку складає 20 500 євро, що на момент митного оформлення, відповідно до курсу валют НБ України складало 640 541,85 грн.

Вартість транспортного засобу, заявлена в митній декларації від 09.08.2018 №UA102150/2018/203492 нижча, ніж у документах, поданих декларантом для здійснення митного оформлення на території Федеративної Республіки Німеччини та копії угоди про купівлю-продаж від 04.01.2018. Фактурна вартість автомобіля за митною декларацією від 09.08.2018 №UA102150/2018/203492 складає 19884,06 EUR, а згідно листа-відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччини та доданих до неї документів від 12.12.2019 фактурна вартість автомобіля становить 20 500,00 євро.

За результатами перевірки базою оподаткування митними платежами є митна вартість транспортного засобу в розмірі 640541,85 грн. (20500 євро х 31,24594400 грн. курс валюти на дату митного оформлення), у результаті чого занижена митна вартість за митною декларацією від 09.08.2018 №UA102150/2018/203492 на загальну суму 19245,62 грн. (ставка ввізного мита 10%).

На підставі наказу Північної митниці Держмитслужби № 97 від 26.08.2020 проведена документальна невиїзна перевірка стосовно ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 09.08.2018 № UA102150/2018/203492.

За результатами перевірки 17.11.2020 року складено акт № 42/7.11-19-12/ НОМЕР_2 , згідно з яким встановлено порушення:

-1. п.2 ч.2 ст.52, ч.1 ст.257, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 09.08.2018 № UA102150/2018/203492 на загальну суму 1924,56 грн.;

-2. ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість з ввезенням на територію України товарів за митною декларацією від 09.08.2018 № UA102150/2018/203492 на суму 4234,03 грн.

На підставі висновків акта перевірки Північною митницею Держмитслужби 02.12.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№ 9, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем ввізне мито в розмірі 2405,70 грн., в тому числі 1924,56 грн. за основним платежем, 481,14 грн. за штрафними санкціями;

-№ 9, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в розмірі 5292,54 грн., в тому числі 4234,03 грн. за основним платежем, 1058,51 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом, відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Пунктом 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України встановлено, зокрема, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Згідно підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Правовими положеннями частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому, згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Таким чином, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник, або як уповноважений власником.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (частини четверта, п`ята статті 266 Митного кодексу України).

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що для митного оформлення легкового автомобіля "MERCEDES-BENZ", модель "S 250 CDI", кузов № НОМЕР_1 брокером подано митну декларацію від 09.08.2018 № UA102150/2018/203492, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 04.01.2018, акт проведення митного огляду від 07.01.2018 №205010/2018/11057 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 04.01.2018, згідно якого вартість транспортного засобу становила 19884,06 євро.

При цьому, висновки відповідача щодо заниження ОСОБА_1 податкових зобов`язань по сплаті митних платежів ґрунтується на досліджених під час перевірки документах, отриманих від митних органів Федеральної Республіки Німеччина, а саме: експортна митна декларація від 05.01.2018, відповідно до якої сума рахунку складає 20500 євро.

Відповідно до експортної митної декларації від 05.01.2018 №18DE55E0 сума рахунку складає 20 500 євро, що на момент митного оформлення відповідно до курсу валют НБУ складало 640 541,85 грн.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.07.2018, яка набрала законної сили 06.08.2018, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 1 ст 483 МК України - закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а. с. 9-11).

Крім того, Новозаводським районним судом міста Чернігова прийнято рішення у справі № 751/4657/20, яким визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0303/10200/20 від 28.04.2020, винесену виконуючим обов`язки начальника Північної митниці Держмитслужби Коростовським Петром Анатолійовичем стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 18 475 гривень за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. Рішення набрало законної сили 14.12.2020.

Чернігівська митниця, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи митних органів Федеративної Республіки Німеччина, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах, в ході здійснення провадження та розгляду протоколу не опитано декларанта, який здійснював митне оформлення транспортного засобу та його декларування, про обставини декларування і надання йому відповідних документів.

У свою чергу, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

З огляду на зазначене, оскаржувані ППР від 02.12.2020 року № 9 та № 9 є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів відповідності визначеної ним вартості автомобіля та не спростував підтверджену документами, які були подані представником позивача до митної декларації, визначену позивачем вартість автомобіля, яка є базою оподаткування для даного автомобіля.

В умовах одночасного застосування санкцій до фізичної особи за ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, статті 483 частини 1 та статті 485 Кодексу України про адміністративні правопорушення, очевидно, що провадження не є пов`язаними за своєю суттю, виходячи з озвучених критеріїв, оскільки за цілями та застосовуваними санкціями не є взаємодоповнюючими, а передбачають подвійне застосування щодо однієї і тієї ж особи трьох штрафних каральних заходів. Це є не лише непропорційним та надмірним обтяженням щодо такої особи, але й ставить у нерівне правове становище при вчиненні аналогічного правопорушення у діяльності юридичної особи та фізичної особи не на користь останнього.

Отже, фізична особа не може бути одночасно притягнута до відповідальності за частиною першою статті 257, частиною першою статті 295 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, статті 483 частини першої та статті 485 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з порушенням принципу «non bis in idem» як складового елементу принципу верховенства права.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Щодо доводів апелянта про безпідставне задоволення вимог позивача про понесення витрат на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутній попередній розрахунок понесених витрат позивача на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат позивачкою 26 січня 2021 року надані до суду договір про надання правничої допомоги від 10 грудня 2020 року, акт виконаних робіт від 22 січня 2021 року, квитанція (серія ААІ №227853) на суму 8000,00 грн. (а.с.74-77).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачкою документально доведено факт понесення витрат на професійну (правничу) допомогу, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці залишити без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Судді О.М.Оксененко

Н.М.Єгорова