Справа № 619/686/21
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 619/686/21
Провадження № 2-а/638/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря Желтухіна А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (Харківський прикордонний загін) в особі відділу прикордонної служби «Дергачі» в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ №149130 від 24 січня 2021 року.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 24 січня 2021 року о 11 годині 25 хвилин, в пункті пропуску «Гоптівка», інспектором прикордонного контролю -майстром 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» старшим прапорщиком Савченко С.Ю. відносно неї було складено постанову про накладення адміністративного стягнення СхРУ №149130 від 24 січня 2021 року. Позивач не згодна з вказаною постановою, оскільки розгляд справи відбувався поверхнево та формально, права були роз`ясненні вже після накладення адміністративного стягнення, постанова негайно після розгляду справи їй не оголошувалась. Розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інші докази по справі, що порушують її право. У зв`язку з чим, позивач просить суд скасувати постанову СхРУ №149130 від 24 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року вказаний адміністративний позов передано на розгляд Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 березня 2021 року провадження по справі відкрито.

24 травня 2021 року до суду від представника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби (в/ч НОМЕР_2) надійшов відзив на адміністративний позов в якому він просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Вказує, що на посадових осіб Державної прикордонної служби України державою покладено обов`язки з боротьби з адміністративними правопорушеннями.

Законодавством України визначено порядок в`їзду/виїзду на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської області і визначено місця перетинання лінії розмежування особами, транспортними засобами та іншим майном.

В Україні функціонує відповідний порядок перетинання державного кордону України на шляхах міжнародного сполучення через спеціально виділену територію місцевості з комплексом технічних засобів і споруд, які забезпечують право осіб на вільне пересування з дотриманням встановлених правил та функціонують на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

На момент скоєння адміністративного правопорушення позивачем, пункт пропуску «Успенка» закритий та міжнародний рух там припинений.

Також з бази даних Державної прикордонної служби України встановлено відсутність відомостей про виїзд встановленим порядком з території України.

Представник відповідача вказує, що визнання провини підтверджується відсутністю протоколу про адміністративне правопорушення, який не складався відносно позивача на підставі положень ч. 3 ст. 254 КпАП України, тобто позивач погодився із вчиненим правопорушенням, отримав нарочно постанову, поставив в ній свій підпис, зауважень щодо порядку винесення рішень не робив.

На підставі викладеного представник відповідача Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби (в/ч НОМЕР_2) просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

10 серпня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та заміну відповідача з Військової частини НОМЕР_2 (Харківський прикордонний загін) в особі відділу прикордонної служби «Дергачі» на Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України.

29 грудня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення вимог та долучення в якості співвідповідача Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2021 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління державної прикордонної служби України у якості співвідповідача Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

07 лютого 2022 року до суду від представника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що з боку Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України відсутні будь які порушення як суб`єкта владних повноважень , прав, свобод або інтересів позивача в частині притягнення її до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України не підлягають задоволенню. Також зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи про адміністративне правопорушення оскільки факт порушення порядку виїзду з ТОТ поза встановленими КПВВ позивач підтвердила особисто наданими поясненнями уповноваженій особі, яка розглядала справу та виносила постанову, про що і зазначено в постанові від 24.01.2021 №149130. В своїх поясненнях позивач особисто та неодноразово вказала місце та час виїзду з ТОТ до РФ (23.01.2021 через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка»), що свідчить про усвідомлення позивачем протиправності своїх дій, а також про визнання та не оспорювання вчинення правопорушення. Враховуючи викладене, персонал Державної прикордонної служби України під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України і прав ОСОБА_1 при цьому порушено не було.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлявся.

Представник відповідача Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, співробітниками Державної прикордонної служби щодо ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 204-2 КУпАП про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

У вказаній постанові зазначено, що 24 січня 2021 о 11 годині 25 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка», на в`їзд в Україну прикордонним нарядом «Перевірка документів» була виявлена гр. України ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона виїхала до тимчасово окупованої території 16.02.2020 через КПВВ «Мар`їнка», а 23.01.2021 перетнула державний кордон з тимчасово окупованої території України до РФ через тимчасово непрацюючий пункт пропуску «Успенка». Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганських областях» №2268-VIII. Від 18.01.2018. Порушила порядок виїзду з тимчасово окупованої території України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, на підставі яких співробітниками Державної прикордонної служби зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 7 КУпАП .

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, постанова, яка складена відносно позивача, не містить доказів вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, тому є необґрунтованою, а лише факт визнання особою вчинення адміністративного правопорушення, як про те вказано в постанові про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє останнього від доведення його правомірності (таку ж позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року, справа № 537/2088/17).

Враховуючи викладене, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, істотні порушення з якими складена постанова, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 222-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в 'їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або . виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району, проведення антитерористичної операції або виїзду з цього (стаття 202,. частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2,204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Відповідно до п. 3 розд. II Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про' адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2013 № 898, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 жовтня 2013 р. за № 1729/24261, від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону, командири загонів морської охорони та їх заступники; начальники відділів прикордонної служби та їх перші заступники; коменданти оперативно-бойових прикордонних комендатур та їх перші заступники; начальники підрозділів (відділень (груп) інспекторів прикордонної служби, відділень (груп) дільничних інспекторів прикордонної служби, відділів спеціальних дій на воді) та командири кораблів, катерів і дивізіонів, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України або суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів;

старші змін прикордонних нарядів, старші прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену органом (посадовою особою) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Відповідно до л. 9 розд. IV Інструкції № 889, у, разі незгоди з прийнятим рішенням по справі про адміністративне правопорушення особа, стосовно якої винесено постанову, може подати скаргу на постанову в порядку та строки, визначені статтями 288,289 КУпАП.

Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснює свої повноваження на підставі Закону України «Про Державну прикордонну службу України, Положення про регіональне управління Державної прикордонної служби .України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.10.2003 № 173 (далі - Положення) та є, окремою юридичною особою, зареєстрованою в ЄДРПОУ за № 14321937.

Відповідно до п. 1 Положення, регіональне управління в межах повноважень, делегованих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, забезпечує реалізацію державної політики з прикордонних питань, недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у межах ділянки відповідальності, здійснює керівництво оперативно-службовою та адміністративно-господарською діяльністю підпорядкованих органів охорони державного кордону, органів забезпечення і переданих у підпорядкування загонів морської охорони

Посадова особа інспектор кордонного контролю - майстер 3 групи іпк віпс (тип А) впс «Дергачі» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України старший прапорщик ОСОБА_2 - не є посадовою особою Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до п. 2 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2016 року за № 719/28849, «відділ прикордонної служби України є основним структурним підрозділом прикордонного загону», тобто начальник ВІПС проходить військову службу саме в прикордонному загоні, а не в регіональному управлінні.

Оскільки відділ прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону входить до складу юридичної особи, а саме Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, тобто посадова особа відділу прикордонної служби при винесені оскаржуваної постанови діяла від імені органу Державної прикордонної служби України, у даному випадку Харківського прикордонного загону, тому Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України є неналежним відповідачем за увзвним позовом.

Розподіл судових витрат здійснювати на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст.77, 139, 246, 286, 290 КАС України, ст.ст.7, 247, 251, 280 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову СхРУ №149130 від 24 січня 2021 року про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - скасувати.

Стягнути з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління державної прикордонної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України (, адреса: м. Харків, провулок Інженерний 7).

Відповідач: Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_2).

Суддя Л.М. Рибальченко