Справа № 753/21216/20
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-адр/753/2/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Сердюковй Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Мостовенка Сергія Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду в частині вирішення питання про понесені витрати на професійну правничу допомогу та судового збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2020 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, рішення суб`єкта владних повноважень визнано протиправним, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3498217 від 30 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України.

Цим же рішенням вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат: судового збору (420 грн. 40 коп.) та витрат по наданню правової допомоги (17 000 грн.00 коп.): стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп., в частині понесених витрат на правову допомову відмовлено.

Вирішуючи цим рішенням питання про витрати на правову допомогу, суд зазначив, що вимога позивача про компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 17 000 грн. 00 коп., з урахуванням положення ст. 137 КАС України задоволенню не підлягала, зважаючи на відсутність доказів про понесені позивачем таких витрат, а також за відсутності принципу співмірності розміру таких витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) , обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У травні 2021 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 17 000 грн. 00 коп. із наданим розрахунком фактично понесених витрат, які скадаються із таких складових: зустріч із клієнтом - 1 година - 1 000 грн. 00 коп., правовий аналіз наданих клієнтом документів, збирання доказів, формування доказаної бази, визначення позиції в суді - 2 години - 2 000 грн. 00 коп., складання та подання позову - 1 година - 3 000 грн. 00 коп., участь в судовому засіданні - 2 години - 5 000 грн. 00 коп., підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 05.01.2021 року - 1 година, 6 000 грн., всього - 17 000 грн. 00 коп., без документального підтвердження про понесені витрати, а також понесений судовий збір - 3 110 грн. 80 коп., який складається із таких складових: 840 грн. 80 коп. - при подачі позову до суду першої інстанції, 2 270 грн. 00 коп. - за подачу апеляційної скарги, всього - 20 110 грн. 80 коп. (17 000 + 3 110, 80 = 20 110, 80).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Кодекс адмінстративного судочинства України викладений в новій редакції.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 252 КАС України).

Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення, проте їх неявка відповідно до ч.3 ст. 252 ЦПК України не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.

У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви (а.с. 116-117, 118-120, 121, 122), вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких заява ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, зважаючи на наслідки розгляду справи, ухваленого рішення Дарницьким районним судом м. Києва від 27.04.2021 року, яким задовлено позовні вимоги позивача та вирішено питання про розподіл судового збору, приходить до висновку, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 252 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст. 143 КАС України).

Вирішуючи дану заяву, судом встановлено, що в провадженні суду перебувала вищезазначена справа й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, рішення суб`єкта владних повноважень визнано протиправним, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3498217 від 30 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КпАП України.

Цим же рішенням вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат: судового збору (420 грн. 40 коп.) та витрат по наданню правової допомоги (17 000 грн.00 коп.): стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп., в частині понесених витрат на правову допомову відмовлено.

Вирішуючи цим рішенням питання про витрати на правову допомогу, суд зазначив, що вимога позивача про компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 17 000 грн. 00 коп., з урахуванням положення ст. 137 КАС України задоволенню не підлягала, зважаючи на відсутність доказів про понесені позивачем таких витрат, а також за відсутності принципу співмірності розміру таких витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) , обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт , ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У травні 2021 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 17 000 грн. 00 коп. із наданим розрахунком фактично понесених витрат, які скадаються із таких складових: зустріч із клієнтом - 1 година - 1 000 грн. 00 коп., правовий аналіз наданих клієнтом документів, збирання доказів, формування доказаної бази, визначення позиції в суді - 2 години - 2 000 грн. 00 коп., складання та подання позову - 1 година - 3 000 грн. 00 коп., участь в судовому засіданні - 2 години - 5 000 грн. 00 коп., підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 05.01.2021 року - 1 година, 6 000 грн., всього - 17 000 грн. 00 коп., без підтверджуючих платіжних документів про понесені витрати, що підтвердується відсутністю у переліку додатків доданих до такої заяви, а також понесений судовий збір - 3 110 грн. 80 коп., який складається із таких складових: 840 грн. 80 коп. - при подачі позову до суду першої інстанції, 2 270 грн. 00 коп. - за подачу апеляційної скарги, всього - 20 110 грн. 80 коп. (17 000 + 3 110, 80 = 20 110, 80).

Вирішуючи заяву в частині відшкодування понесених витрат на правову допомогу в сумі 17 000 грн. 00 коп. (п.3 ч.1 ст. 252 КАС України), суд встановив, що звертаючись із цією заявою до суду, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не надані підтверджуючі документи (платіжні квитанції про понесені витрати) у відповідності до п.2 ч.3 ст. 134 КАС України, а тому заява у цій частині підлагяє відмові у задоволенні, оскількивідсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні заяви про відшкодування понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на наслідки розгляду справи, суд враховує рішення Європейського суд з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації.

Так, Європейський суд з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначив підхід вислітлений у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).

Хоча чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід враховувати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 27.04.2021 року у вказаній справі судом вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат (судового збору в сумі 420 грн. 40 коп. згідно ставок судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а відтак вимога позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення 840 грн. 00 коп. судового збору за подачу позову до суду першої інстанції задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу, що при подачі позову до суду у грудні 2020 року позивач мав сплатити судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. за ставками судового збору станом на 01.01.2020 року (840 грн. 80 коп./2 = 420, 40), й зазначена сума судом стягнута з відповідача на користь позивача за наслідом розгляду справи, а тому доводи позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. є необґрунтованим.

Також вимога позивача про відшкодування витрат понесеного судового збору за подачу апеляційної скарги задоволенню не підлягає з огляду на правила вирішення судом витрат про понесені стороною судові витрати, а саме вирішується тим судом, який ухвалював рішення (ст. ст. 139, 322 КАС України).

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень КАС України та, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Мостовенка Сергія Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду в частині вирішення питання про понесені витрати на професійну правничу допомогу та судоого збору по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2020 року, - відмовити.

Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Згідно ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

СУДДЯ: