Справа № 480/12345/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - Нікітченко Є.В.,
представника відповідача - Бурноса Ю.О.,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до трудового стажу наступні періоди роботи:
- з 01.04.1977 по 28.04.1977 в СМУ «Хімстрой»;
- з 01.11.2002 по 31.12.2002 в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру.
-з 01.11.2013 по 30.09.2014 в ТОВ «Меридіан»
-з 01.02.2015 по 31.08.2015 в ТОВ "СК"Меридіан";
-з 01.01.2016 по 09.11.2016 в ТОВ "СК"Меридіан";
-з 02.02.2017 по 02.03.2021 в ТОВ «СК- Партнер».
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії та здійснити виплати з 01.04.2021 у відповідності до ч.4 ст.42 та ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона отримує пенсію за віком з 28.09.2013. На момент призначення пенсії та після її призначення позивачка працювала в Російській Федерації по 02.03.2021. При ознайомленні з пенсійною справою позивачка з`ясувала, що при призначенні пенсії, їй не були враховані періоди роботи з 01.04.1977 по 28.04.1977 в СМУ «Хімстрой» та з 01.11.2002 по 31.12.2002 в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру. Крім того, відповідач відмовив їй у зарахуванні до трудового стажу періоди її роботи в Російській Федерації з 01.11.2013 по 02.03.2021, що стало підставою для відмови у перерахунку пенсії. На думку позивачки, така відмова є протиправною, оскільки суперечить ст. 7 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року. та Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.
Позивачка вважає, що відмова у зарахуванні до трудового стажу спірних періодів її роботи також є протиправною, так як вона надала всі необхідні документи, що підтверджують її роботу у вказані періоди.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у відзиві на позов зазначило, що період роботи позивачки з 01.04.1977 по 28.04.1977 в СМУ «Хімстрой» не зарахований до страхового стажу у зв`язку з виправленнями у відповідному записі трудової книжки. Період роботи з 01.11.2002 по 31.12.2002 в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру не зазначений в трудовій книжці позивачки. Щодо роботи ОСОБА_1 в Російській Федерації, то згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, страховий стаж набутий на території Російської Федерації з 2014 по 2021 роки нараховується лише при призначенні пенсії, а не при її перерахунку.
До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримує позовні вимоги.
Ухвалою суду від 18.05.2022 постановлено перейти до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 06.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача Бурнос Ю.О. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 28.09.2013.
На момент призначення пенсії та після її призначення позивачка працювала в Російській Федерації по 02.03.2021.
При ознайомленні з пенсійною справою позивачка з`ясувала, що при призначенні пенсії, їй не були враховані періоди роботи з 01.04.1977 по 28.04.1977 в СМУ «Хімстрой» та з 01.11.2002 по 31.12.2002 в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру.
Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області рішенням від 06.04.2021 № 815693 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за її зверненням, з тих підстав, що робота на території Російської Федерації у періоди: з 01.11.2013 по 30.09.2014 в ТОВ «Меридіан»; з 01.02.2015 по 31.08.2015 в ТОВ "СК"Меридіан"; з 01.01.2016 по 09.11.2016 в ТОВ "СК"Меридіан"; з 02.02.2017 по 02.03.2021 в ТОВ «СК- Партнер», враховується лише при призначенні пенсії, а не при її перерахунку.
Вважаючи відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Так, відповідно до ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Частиною 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку).
Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісячно до Пенсійного фонду України сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із ст. 10 Закону України "Про зайнятість населення", громадяни України мають право займатися трудовою діяльністю за кордоном, якщо така діяльність не заборонена законодавством України та держави перебування. Права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 9 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, Питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.
Статтею першою Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони постійно проживають.
За приписами ст. 3 вказаної Угоди, усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення несе держава, яка здійснює таке забезпечення.
Відповідно до ст. 5 цієї Угоди, її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Згідно із ст. 6 міжурядової угоди від 14 березня 1993 року "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн", трудовий стаж, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Страховий стаж відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персонифікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків за цей період до Пенсійного фонду Російської Федерації.
Відповідно до ст. 7 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів від 15 квітня 1994 року, оподаткування трудових доходів працівників Сторони працевлаштування здійснюється в порядку та розмірах, встановлених законодавством Сторони працевлаштування. Сторони не допускають подвійного оподаткування зароблених працівниками коштів.
Отже, при призначенні та перерахунку в Україні пенсій громадянам України на території держав-учасниць зазначеної Угоди внески до Пенсійного фонду України за період роботи на території цих держав не сплачуються.
Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 30.01.2014 по справі № 2а-742/10, де зазначено, що діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Росії після 13 березня 1992 року, то цей стаж має враховуватися на території України як власний страховий (трудовий) стаж, хоча пенсійні внески сплачувалися в Росії, але вони не передаються в разі переїзду працівника в іншу державу. Тобто існує гарантія врахування страхового (трудового) стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків. Крім того відповідно до ст. 11 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року документи, що необхідні для пенсійного забезпечення, видані в установленому порядку на території держав-учасниць, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.
Як вбачається з матеріалів справи, робота позивачки на території Російської Федерації у періоди: з 01.11.2013 по 30.09.2014 в ТОВ «Меридіан»; з 01.02.2015 по 31.08.2015 в ТОВ "СК"Меридіан"; з 01.01.2016 по 09.11.2016 в ТОВ "СК"Меридіан"; з 02.02.2017 по 02.03.2021 в ТОВ «СК- Партнер», про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці.
При цьому з ОСОБА_1 утримувалися страхові внески до відповідних органів Російської Федерації, що підтверджується "Сведениями о состоянии индивидуального лицевого счета застрахованного лица" (мовою оригіналу документу).
З урахуванням викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.04.2021 № 815693 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за її зверненням, з тих підстав, що робота на території Російської Федерації враховується лише при призначенні пенсії, а не при її перерахунку, є необгрунтованим та не відповідає чинному законодавству.
Щодо незарахування до трудового стажу позивачки періоду роботи в СМУ «Хімстрой» з 01.04.1977 по 28.04.1977, суд зазначає наступне.
Підставою для не зарахування страхового стажу роботи у СМУ «Хімстрой» стало виправлення у даті наказу про звільнення, на підставі якого внесено цей запис у трудову книжку (графа 4 запису № 4 трудової книжки).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року за №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З наведеної норми вбачається, що додаткові дані для підтвердження трудового стажу вимагаються лише у випадках, коли трудова книжка відсутня, або в ній відсутній запис, або записи про періоди роботи є неправильними або неточними.
В трудової книжці містяться відповідні записи про прийняття на роботу до СМУ «Хімстрой» (запис №3) та звільнення з неї (запис №4). Вказані записи зроблені у системному взаємозв`язку з іншими записами у трудовій книжці, йдуть у хронологічному порядку, не мають виправлень.
Крім того, вказані записи завірені печаткою підприємства, та містять відповідний підпис начальника відділу кадрів. Дата прийняття на роботу та дата звільнення з підприємства не містять виправлень та оформлені належним чином.
Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи-працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права та інтереси.
З огляду на вищевикладене працівник не несе відповідальність за порушення вимоги ведення трудових книжок третіми особами.
Тому вищевказаний період роботи позивачки повинен бути зарахований до страхового стажу.
Стосовно не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру з 01.11.2002 по 31.12.2002 суд зазначає наступне.
Не зараховуючи до страхового стажу вказаний період роботи, відповідач посилається на відсутність відповідного запису у трудовій книжці та відсутність уточнюючої довідки про роботу у Сумському районному центрі Державного земельного кадастру.
У свою чергу, позивачка посилається на персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що підтверджується Довідкою ОК-5.
Як раніше вказував суд, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Суд звертає увагу, що як в Законі України "Про пенсійне забезпечення" так і у вказаному Порядку, відсутні посилання на дані персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Отже, у відповідача були відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи в Сумському районному центрі Державного земельного кадастру з 01.11.2002 по 31.12.2002.
Таким чином в цій частині позову необхідно відмовити.
Отже скасуванню підлягає саме рішення відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.04.2021 № 815693 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.04.1977 по 28.04.1977 в СМУ "Хімстрой"; з 01.11.2013 по 30.09.2014 в ТОВ "Меридіан"; з 01.02.2015 по 31.08.2015 в ТОВ СК "Меридіан"; з 01.01.2016 по 09.11.2016 в ТОВ "СК" Меридіан"; з 02.02.2017 по 02.03.2021 в ТОВ "СК- Партнер"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.04.2021 № 815693 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.07.2022.

Суддя С.О. Бондар