Справа № 460/4405/20
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
20 липня 2022 р. м. Рівне №460/4405/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька за участю секретаря судового засідання Кривчук І.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Губар В.Є.,
відповідача: представник Луценко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом
доРівненського міського суду Рівненської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання незаконним та скасування наказу №38-к/а від 19.05.2020, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.
Рішенням суду від 11.07.2022 адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з реорганізації (злиття) Рівненського міського суду Рівненської області Бардабуш Г.І. "Про звільнення ОСОБА_1 " від 19 травня 2020 № 38-к/а;

поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника судді в Рівненському міському суді Рівненської області з 20 травня 2020 року;

стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 250089,86 грн. (двісті п`ятдесят тисяч вісімдесят дев`ять гривень 86коп.);

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

рішення суду про поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць (9921,00 грн) допущено до негайного виконання.

В судовому засіданні 11.07.2022 представник позивача подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 25000 гривень. Питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу просив вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог після подачі позивачем доказів, які підтверджують розмір цих витрат.

У зв`язку з вказаним та відповідно до ст. 139, ч. 4 ст. 143, п. 4 ч. 6 ст. 246 КАС України призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Крім того, 14.07.2022 на адресу суду від представника позивача - адвоката Губара Володимира Євгенійовича надійшла заява про стягнення судових витрат, в якій заявник просить суд винести додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. та судового збору у розмірі 3783,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

В судовому засіданні 20.07.2022 представник позивача подану заяву підтримав повністю, просив стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в загальній сумі 25000,00 грн., та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в загальній сумі 3783,60 грн.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області вказала, що Територіальне управління не вчиняло щодо позивача жодних неправомірних дій, а тому покладення на нього обов`язку по відшкодуванню судових витрат є не правомірним.

Представник Рівненського міського суду в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати повідомлений належним чином.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.

За правилами частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин щодо понесення витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20).

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року, справа №569/17904/17, адміністративне провадження №К/9901/52416/18).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду:

(1) Договір про надання правничої допомоги від 15.06.2020, укладений між позивачем та адвокатським бюро Губара Володимира щодо зобов`язання з ведення справи про визнання протиправним та скасування наказу №38-к/а від 19.05.2020, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (а.с.234 том 1);

(2) Акт виконаних робіт від 18.12.2020 на суму 12000 грн., з яких: 6000 грн. за складання позовної заяви, формування доказової бази, групування доказів, додатку до позовної заяви, їх роздруківка; 1000 грн. - за складання відповіді на відзив, групування доказів, додатку до клопотання, їх роздруківка; 1000 грн. - за складання клопотання про долучення до справи доказів, групування доказів, додатку до клопотання, їх роздруківка; 4000 грн. за представництво інтересів клієнта в суді (а.с.235 том 1);

(3) Договір про надання правничої допомоги від 12.01.2021 (а.с.135 том 2);

(4) Акт виконаних робіт від 01.05.2021 на суму 8000 грн., з яких: 5000 грн. за складання апеляційної скарги, 3000 грн. за представництво інтересів клієнта у Восьмому апеляційному адміністративному суді (а.с.136 том 2);

(5) Додаткова угода від 23.12.2021 до договору від 15.06.2020 (щодо строку оплати професійної правничої допомоги) (а.с.12 том 3);

(6) Банківська квитанція від 13.07.2022 про сплату 12000 грн. (а.с.13 том 3);

(7) Додаткова угода № 2 від 18.02.2022 до договору від 15.06.2020 (а.с.14 том 3);

(8) Додатковий акт виконаних робіт від 13.07.2022 за договором про надання правничої допомоги від 15.06.2020 на суму 5000 грн., з яких: 1000 грн. за складання клопотань від 06.06.2022 та від 06.07.2022; 4000 грн. за представництво інтересів клієнта у Рівненському окружному адміністративному суді на стадії нового розгляду справи (а.с.15 том 3);

(9) Банківська квитанція від 13.07.2022 про сплату 5000 грн. (а.с.16 том 3);

(10) Додаткова угода від 18.02.2022 до договору від 12.01.2021 (щодо строку оплати професійної правничої допомоги) (а.с.17 том 3);

(11) Банківська квитанція від 13.07.2022 про сплату 8000 грн. (а.с.18 том 3).

Суд зазначає, що вартість послуг (робіт) адвоката розмір гонорару визначається двома способами: (1) фіксований розмір гонорару, який визначається під час укладення договору та зазначається безпосередньо у тексті такого договору (у такому разі оформлення додаткових документів щодо вартості послуг розміру гонорару не потребується); (2) розмір гонорару визначається на підставі договору та розрахунку вартості послуг шляхом оформлення актів, додаткових угод тощо.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що розглядаючи питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд має право самостійно визначати розмір таких витрат, виходячи з критерію розумної необхідності та співмірності, враховуючи характер виконуваної адвокатом роботи / послуг, складність виконуваної роботи / послуг, їх значимості, складності категорії справи тощо.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

У постанові Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд констатує, що дана справа хоч і розглядалася за правилами загального позовного провадження, однак відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є справами незначної складності, позовні вимоги задоволено частково, тому суд дійшов висновку про необхідність розумного обмеження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 10000,00 грн.

Водночас варто зазначити, що оскільки підставою позову стало звільнення позивача з посади на підставі наказу Рівненського міського суду, суму витрат на правничу допомогу адвоката слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського міського суду Рівненської області.

Крім того, позивач вказує, що за подання позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги на судові рішення, які ухвалювалися у справі, ОСОБА_1 сплатила відповідні судові збори у сумах 840,80 грн., 1261,20 грн. та 1681,60 грн., всього - 3783,60 грн.

Судовий збір позивачем сплачувався за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди. Зважаючи, що в задоволенні вказаної вимоги позивачу відмовлено, судовий збір на користь позивача не стягується.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 460/4405/20 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн 00 (нуль) коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненського міського суду Рівненської області.

У стягненні суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 липня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненський міський суд Рівненської області (вул. Шкільна, 1,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 26406128) Відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 10 м.Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 26259988)

Суддя С.М. Дуляницька