Справа № 214/4788/21
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4788/21
2-а/214/17/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ткаченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу №214/4788/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Верби Михайла Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування пред`явлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 25 травня 2021 року о 00.13 год. він керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі пр-ту 200-річчя Кривого Рогу біля буд.5 у м. Кривому Розі, де був зупинений працівниками поліції. Інкримінуючи йому порушення п.31.3 «а» ПДР України, а саме експлуатація транспортного засобу, переобладнаного з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху (переобладнання автомобіля шляхом встановлення газобалонного обладнання (далі ГБО) без відповідного дозволу поліції), на місці зупинки транспортного засобу інспектор ПП виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Позивач вважає оскаржувану постанову інспектора незаконною, винесеною безпідставно, за відсутності в його діях складу правопорушення. Зауважив, що інспектор не є експертом або особою, яка може дати правовий висновок, що на транспортному засобі встановлено ГБО, що він є переобладнаним, а тим більше переобладнання здійснене з порушенням відповідних норм, правил і стандартів. Посилаючись на порушення ним п.31.3 «а» ПДР України, інспектор не зазначив, яким чином установка ГБО на автомобілі впливає на безпеку дорожнього руху. Інспектор навіть не склав акт технічного огляду автомобіля, яким би підтверджувався факт установки на транспортному засобі ГБО. Окремо позивач зауважив, що положеннями п.31.3 «а» ПДР України заборонено експлуатацію транспортних засобів у разу їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосується безпеки дорожнього руху, в той час як відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, переобладнаним з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. ОСОБА_2 вважає, що в даному випадку в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, докази зворотного у відповідача відсутні.

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року (а.с.13) позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

Відповідач інспектор Полку ПП ОСОБА_3 відзив на позов не подав в межах встановленого законом строку. Клопотань про продовження строку на подання відзиву суду не подавав.

Разом з тим, не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 06 квітня 2022 року представник третьої особи по справі Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту ПП Краснов К.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної інспектором постанови. Свої заперечення мотивував тим, 25 травня 2021 року під час здійснення патрулювання на автодорозі по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі інспектором ПП ОСОБА_3 було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , в конструкцію якого було внесено зміни без узгодження таких дій з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, а саме встановлено ГБО. Своїми діями водій, яким виявився ОСОБА_1 , порушив п.31.3 «а», п.32.2 «б» ПДР України, п.5.2 ДСТУ 3649-2010. Після зупинки транспортного засобу, інспектор підійшов, відрекомендувався відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину звернення, попрохав водія пред`явити водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. Попередньо роз`яснивши позивачеві його процесуальні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Будь-яких обмежень процесуальних прав водія з його боку не було, оскільки жодних клопотань під час розгляду справи ОСОБА_1 не заявляв. Доказів того, що факт правопорушення не мав місця з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною постановою, пред`явленою позовною заявою, в якій позивач сам зазначив, що на його автомобілі встановлено ГБО без передбаченої законом реєстрації. На переконання представника Полку ПП, оскаржувану позивачем постанову винесено об`єктивно, законно, з наданням правової оцінки всім обставинам і наявним доказам, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а всі його доводи з приводу незгоди не доведені жодними доказами та фактично спрямовані на уникнення відповідальності.

Сторони правом на участь в судовому засіданні не скористались, будучи повідомленими належним чином. Позивач подав заяву про подальший розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов такого висновку.

25 травня 2021 року о 00.17 год. інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вербою М.А. винесено постанову серії ЕАН №4255789 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави, у зв`язку з порушенням п.31.3 «а» ПДР України експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення / переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху (а.с.5).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 25 травня 2021 року о 00.13 год. на автодорозі пр-ту 200-річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , переобладнаним без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання. Правопорушення зафіксовано на БК17.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП ОСОБА_3 як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП. Відомості про попереднє роз`яснення ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, оскільки підпис позивача у відповідній графі оскаржуваної постанови (п.8) відсутній. Відеодокази з місця розгляду справи відповідачем на підтвердження правомірності дій та винесеного рішення як суб`єктом владних повноважень суду не надано.

Оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням правил, норм і стандартів.

У відповідності до п.31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Пунктом 32.2 «б» ПДР України визначено, що з надання сервісних послуг МВС переобладнання транспортних засобів узгоджуються з територіальними органами.

Пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно зі ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, зокрема, Порядком переобладнання транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607.

У розумінні Порядку, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Оскільки установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання, не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) призводить до зміни роботи паливної системи та потужності двигуна, передбачає експлуатацію транспортного засобу на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу. Не дозволяється без погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією переобладнання транспортних засобів, а також застосування додаткового обладнання, експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком. Обов`язок власників транспортних засобів та осіб, які використовують їх на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів, передбачений ч. 10 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.31.3 «а» ПДР України, інспектор посилався на наявність у транспортному засобі, яким керував позивач, ГБО, не зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Як слідує з наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15 травня 1998 року (а.с.9), право власності на автомобіль ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , 1980 року випуску, тип ТЗ легковий, зареєстроване Криворізьким МРЕВ (04) ДАІ Дніпропетровської області за ОСОБА_4 . В особливих відмітках є припис про набуття автомобіля у власність на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 березня 1998 року. Відміток про переобрання автомобіля, у тому числі встановлення ГБО, технічний паспорт не містить. Зі змісту позову слідує, що позивач ОСОБА_1 не визнає факт наявності на автомобілі ГБО, а відтак і допущення порушення п.31.3 «а» ПДР України.

Суд зазначає, що газобалонне обладнання для автомобілів це система, в якій використовується газ пропан або метан LPG / CNG як альтернативний вид пального, для автомобілів, які оснащені двигунами внутрішнього згоряння. ГБО розміщується в трьох вузлах автотранспортного засобу: багажник, моторний відсік та салон автомобіля. Відтак, візуально встановити наявність у транспортному засобі ГБО, а тим паче під час руху транспортного засобу, неможливо.

У розумінні ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив ПДР України; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вказував позивач, що не заперечувалось представником третьої особи, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , було саме зупинено інспектором ПП. При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити причину зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції 25 травня 2021 року. Поміж іншим, відповідно до положень ПДР України,перевірка документів у водія може мати місце у випадку допущення ним порушення ПДР України, скоєння ДТП чи причетності до пригоди, що в даному випадку відсутнє, а відтак ставить під сумнів правомірність зупинки ОСОБА_1 відповідачем загалом. Саме лише посилання в постанові на порушення позивачем п.31.1 «а» ПДР України за відсутності доказів порушення ним інших вимог ПДР України, які б були причиною його зупинки, в постанові відсутні. Про наявність інших порушень ПДР України в діях позивача представник третьої особи також нічого не зазначив у поданому відзиві.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем не зафіксовано та не надано суду доказів переобладнання та експлуатації такого переобладнання на автомобілі, яким керував позивач(відеодоказів, показів свідків, актів технічного огляду тощо). Відтак відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. Фактично, оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях відповідача.

Враховуючи викладене, суд констатує, що позивачем наведено доводи на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а відповідач не скористався правом на подання відзиву та не довів, що діяв в межах своїх повноважень і правових норм не порушував. Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за відсутності доказів наявності порушення, які інспектор як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був встановити, оцінити перед тим як виносити рішення. За даних обставин заперечення, наведені третьою особою без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які в силу ст.63 Конституції України тлумачаться на його користь, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із закриттям справи, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. за подання позовної заяви (квитанція №74607 від 04 червня 2021 року, а.с.4), тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. Приймаючи таке рішення суд зауважує, що Полк ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції без статусу юридичної особи та відповідно до бюджетного законодавства не має самостійного балансу, не отримує та не являється розпорядником бюджетних коштів, у зв`язку з чим судові витрати підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції України. Cтягнення судових витрат із суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого була відповідачем у справі, прямо передбачено ч.1 ст.139 КАС України. При цьому, імперативної вимоги щодо залучення відповідного суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого є відповідачем у справі, для вирішення питання про розподіл судових витрат КАС України не передбачено.

Аналогічна правова позиція щодо суб`єкта, за рахунок якого слід стягувати витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ викладена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №757/52466/18-а.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Верби Михайла Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вербою Михайлом Анатолійовичем скасувати, а справу закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 454 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Інспектор Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Верба Михайло Анатолійович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса робочого місця: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11.

Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, адреса розташування: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11.

Рішення суду складено та підписано 20 липня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко