Справа № 600/1794/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1794/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Остапенко В.В.,

представника позивача Зайцевої О.О.,

представника відповідача Фуштей М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області податкові повідомлення рішення, зокрема:

- № від 23.04.2020 року за яким донараховано зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 77310,00 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким застосовано зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1737392,00 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким донараховано зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 8743260,00 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким застосовано штраф в розмірі 50% за платежем податок на додану вартість в сумі 2919020,50 грн, за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування;

- № від 23.04.2020 року за яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 51338,51 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким застосовано штрафну (фінансову ) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 1040,04 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким застосовано штрафну (фінансову ) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, на суму 510,00 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким донараховано зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 4278,19 грн;

- № від 23.04.2020 року за яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) на суму 86,69 грн за платежем військовий збір;

- стягнути на користь позивач судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт, про результати перевірки в якому зафіксовані порушення податкового законодавства, зокрема: завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та заниження податку на прибуток; заниження ПДВ; не складання податкових накладних; невірний розрахунок доходів працівнику, та як наслідок, заниження податку з доходів фізичних осіб, військового збору; неналежне відображення таких сум у звітності.

За наслідком встановлених порушень винесені спірні податкові повідомлення - рішення, відповідно до яких податковим органом нараховані фінансові зобов`язання, які позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

З приводу податку на прибуток позивач зазначив, що на думку податкового органу позивачем завищено витрати за 2018 рік, що в свою чергу призвело до заниження податку на прибуток. Разом з тим, позивач не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Зазначив, що відповідно до умов договорів генерального підряду, укладених між позивачем, ЖБК "Стокгольм" та ЖБК "Стокгольм - 2" позивач, як генеральний підрядник бере на себе зобов`язання в частині ведення документації будівельного прогресу і виконання виконавчої документації. Відтак, позивачем здійснено реалізацію відповідних послуг, а витрати, які були понесені під час реалізації наданих послуг включено до складу витрат.

Також позивач зазначив, що ним включено до складу "інших операційних витрат" витрати з компенсації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної форми власності, що на його думку не призвело до заниження податку на прибуток, а отже і не відбулось порушення позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України.

Щодо податку на додану вартість, як наслідок обов`язку складання та реєстрації податкових накладних, зазначив таке.

Звертав увагу суду на те, що на думку податкового органу, позивачем при врахуванні податкового кредиту ПДВ в сумі 80860,42 грн, податкові зобов`язання не нараховувались. Однак, позивач не погоджується з такими аргументами, оскільки згідно договору про комплексну забудову від 21.06.2016 року сторони мають намір реалізувати проект комплексної житлової забудови на земельній ділянці загальною площею 13,5373 гектара. Відповідно до умов зазначеного договору та додаткових угод до нього, сторони домовились про те, що вони зобов`язуються та гарантують солідарно виконувати всі зобов`язання, в тому числі і сплати замовнику всіх витрат передбачених договором, незалежно від черги будівництва.

Наголошувалось на тому, що згідно актів розподілу, які є невід`ємною частиною договору відбувся поділ площ у об`єкті будівництва та відповідно розподілені витрати на основі зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта в розрізі черг будівництва об`єкта. Всі учасники будівництва несуть видатки в межах кошторисних витрат, та відшкодування витрат замовнику у відсотковому співвідношенні незалежно від черг будівництва, але сумарно не перевищує кошторисні видатки згідно розподілу.

Так, звертав увагу на те, що згідно акту приймання виконаних робіт замовником будівельних робіт внутрішніх мереж газопостачання багатоквартирного виступає ТОВ "Ріал - Траст", а платником позивач, який по договору комплексної забудови відшкодовує та несе витрати незалежно від черги будівництва з метою реалізації комплексної забудови. Крім того, звертав увагу суду на те, що підписаний акт є доказом того, що витрати по газифікації бере на себе позивач та відповідно має право включити до складу витрат і визнати їх витратами того звітного періоду, в якому будуть визнані доходи від реалізації таких послуг. Оскільки, в даному звітному періоді не визнано таких доходів, тому і позивач не скористався таким правим, чим не порушив вимоги та норми податкового законодавства.

Щодо включення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно накладної ТОВ "Газсервіс - Інвест " зазначив, що ним правомірно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 80860,42 грн за виконанні роботи по внутрішнім мережам газопостачання багатоквартирного будинку. При цьому, звертав увагу суду на те, що підстав для нарахування податкового зобов`язання у позивача не виникало, відповідно складення та реєстрації податкової накладної по даним операціям не відбулось.

На думку позивача, помилковими є висновки податкового органу про те, що ним занижено базу оподаткування в період з 10 липня по 10 серпня 2017 року на суму реалізованих майнових прав без статусу платника ПДВ.

Зокрема зазначив, що станом на 30.06.2017 року позивачеві надійшли кошти від реалізації майнових прав згідно договорів купівлі - продажу майнових прав, передоплата за виконані роботи і надані послуги згідно договорів генерального підряду, що разом становить 561044,20 грн та позика згідно договору відсоткової позики в сумі 500000,00 грн. Відтак, станом на 30.06.2017 року загальна сума від здійснення господарських операцій, яка підлягає оподаткуванню ПДВ склала 561044,20 грн, що не перевищує 1 млн. грн, а тому у позивача був відсутній обов`язок реєструватися платником ПДВ в зазначений період.

З приводу заниження ПДВ на суму сплачену покупцями при придбанні деривативів зазначив, що позивачем протягом 2017-2018 років здійснювався продаж майнових прав на житлові та не житлові приміщення. Так, для здійснення реалізації майнових прав, позивачем укладено форвардні контракти, відповідно до умов яких, останній зобов`язується передати у власність покупцеві базовий актив відповідно до специфікації форвардних контрактів й сплати за нього ціну на умовах даного контракту. Форвардні контракти підлягали виконанню шляхом укладання договору купівлі-продажу майнових прав на приміщення.

Звертав увагу суду також на те, що базовим активом за цим контрактом є майнові права на одне приміщення, яке стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва житлового будинку в цілому. Всі договори на підставі яких здійснено реалізацію форвардних контрактів зареєстровані на торговій біржі, містяться у відритому доступі на відповідному інформаційному ресурсі. Відтак, позивач вважає, що ним не порушено норм податкового законодавства.

Щодо матеріалів кримінального провадження на які відповідач посилається в своїх запереченнях, та посилань податкового органу на те, що позивачем здійснено реалізацію майнових прав на квартири за ціни нижчими від ринкових, що в свою чергу призвело до заниження ціни реалізації майнових прав на квартири на суму 31630750,00 грн, з яких ПДВ становить 6326150,00 грн, зазначив наступне.

Відповідно до норм п. 153.9 ПК України, вимоги податкового законодавства щодо звичайних цін не застосуються при проведенні операцій з форвардними контрактами. Для того щоб ціна майнових прав могла бути визначена ринковою та могла використовуватись у якості звичайної ціни, з метою належного оподаткування, був проведений аукціон за ТБ "Перспектива - Коммодіті". Відтак, позивачем відповідно до вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України базу оподаткування ПДВ визначено за результатами аукціону, що на думку останнього не призвело до заниження податку на додану вартість.

Окрім іншого наголошував на тому, що за договорами купівлі - продажу деривативу позивач не виступає стороною договору, його обов`язок продати майнові права на квартиру у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладання форвардного контракту, який являється предметом договору.

Отже, позивач вважає, що оскільки останній не був стороною договору купівлі - продажу деривативу та не здійснював господарських операцій в його межах, відтак ним не порушено вимоги податкового кодексу щодо визначення бази оподаткування та обов`язку реєстрації податкових накладних на суму 6863731,00 грн.

Щодо донарахованих зобов`язань з ПДФО, військового збору та звітності.

Окрім іншого, контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем не перераховано та не утримано до бюджету податку на доходи фізичний осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковується при їх виплаті та за рахунок платників з 01.01.2017 року по 31.08.2018 року в сумі 30102,90 грн. Позивач не погоджується з такими доводами, оскільки вони ґрунтуються лише на поясненнях гр. ОСОБА_1 , зі змісту яких встановлено, що останній працював у позивача та отримував заробітну плату готівкою «на руки».

Позивач вважає, що пояснення гр. Паладюка не можуть бути доказом порушення вимог податкового законодавства, навіть якщо вони здобуті в рамках кримінального провадження, відтак розрахунок зобов`язань відповідачем здійснено не у спосіб передбачений Законом.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив, щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Перевіркою задекларованих позивачем показників податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року встановлено завищення доходу на суму 50017, 00 грн за 2017 рік, заниження прибутку на загальну суму 2081007 грн. (в тому числі: 2017 рік - 221 665 грн., 2018 рік - 1 859 342 грн.) та завищення збитку на загальну суму 1 737 392 грн. за 2018 рік.

Звертав увагу суду на те, що зазначене порушення виникло внаслідок наступного. Так, зокрема позивачем в 2017 році надавались послуги будівельно - монтажних робіт по об`єктах будівництва за адресою: м. Чернівці, вул. Чорновола на замовлення ОК ЖБК "Стокгольм 2", ОК ЖБК "Стокгольм" на загальну суму 562353,00 грн. Зазначені операції позивачем відображені в бухгалтерському обліку в рядку 2000 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та в звіті про фінансові результати, тобто до доходу від реалізації виконаних робіт позивачем включено операції: за березень - липень в розмірі 262 252 грн та за серпень-грудень в розмірі 300101 грн. (в т.ч. ПДВ-50017 грн.)

Разом з тим, відповідно до відомостей Реєстру про реєстрацію платника податку на додану вартість позивач зареєстрований платником ПДВ з 10.08.2017 року, відтак порушуючи вимоги податкового законодавства позивачем неправомірно включено до доходу податок на додану вартість в розмірі 50017 грн за серпень грудень 2017 року.

Також зверталась увага суду на те, що по вказаних вище операціях з постачання послуг контрагентам позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 50017,00 грн.

Окрім іншого відповідач зазначив, що позивачем завищено показник звіту "собівартість реалізованої продукції" на загальну суму 806195,00 грн (в тому числі: 2017 рік - 271672,00 грн, 2018 рік 534523,00 грн) оскільки витрати в сумі 806195,00 грн не підтверджуються відповідними первинними документами.

Заперечуючи проти позову відповідач наводить аргументи з приводу того, що порушуючи вимоги п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, П(с)БО 16, позивачем безпідставно включено до складу інших витрат, витрати з компенсації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 1 324 819 грн. за 2018 рік. Внаслідок виявлених порушень відбулось заниження об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 343 605 грн. (в тому числі: 2017 рік-221 655 грн., 2018 рік - 121 950 грн.); завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності на суму 1 737 392 грн. за 2018 рік; заниження податку на прибуток на загальну суму 61 848 грн. (в тому числі: 2017 рік - 39 897 грн., 2018 рік 21 951 грн.).

При цьому зазначив, що згідно договору про комплексну забудову від 11.06.2016 та додаткових угод до договору від 10.07.2016 №1, від 01.12.2016 №2, від 15.12.2016 №3, від 30.01.2017 №4 згідно яких сторони: ТОВ "Чернівці - Моноліт", ОК "ЖБК "Стокгольм 2", ОК "ЖБК "Стокгольм" домовилися про те, що вони зобов`язуються та гарантують солідарно виконувати всі зобов`язання щодо будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами соцкультпобуту, підземним паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: м.Чернівці, вул.Чорновола та сплачувати стороні - ТОВ "Ріал -Траст" всі витрати передбачені цим Договором, незалежно від черги будівництва.

Будівництво здійснюється на земельній ділянці, землекористувачем якої є ТОВ "Ріал Трест". Згідно з журналами - ордерами по рахунках 631, 311 за 2018 рік витрати ТОВ "Чернівці -Моноліт" з оплати за орендну плати за земельну ділянку ТОВ "Ріал - Траст" склали 2 714 462,40 грн. В подальшому ТОВ "Чернівці - Моноліт" здійснило списання зазначених витрат на фінансовий результат діяльності підприємства. У бухгалтерському обліку господарські операції з компенсації ТОВ "Ріал -Траст" орендної плати за земельні ділянки відображені наступними записами: "Інші витрати операційної діяльності" - 2 714 462,40 грн.; "Фінансові результати" - 2 262 052 грн.

Також зазначив, що у 2018 році ОК "ЖБК Стокгольм 2 " та ОБ "ЖБК Стокгольм" компенсували витрати з орендної плати на користь ТОВ "Чернівці - Моноліт " в сумі 1124680 грн, в тому числі ПДВ - 187447 грн. Податок на додану вартість в сумі 187447 грн віднесено до складу податкових зобов`язань та відображено в податковій декларації з податку на додану вартість відповідних періодів. Доходи в сумі 937233 грн відображено у рядку 2120 "Інші операційні доходи" Звіту про фінансові результату та рядку 01 "Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків ) визначений за правилами бухгалтерського обліку" декларації з податку на прибуток позивача за 2018 року. Дані господарські операції в бухгалтерському обліку відображено, як інші доходи від операційної діяльності.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачем не виконувались будівельні роботи та відповідно не визнавались доходи від реалізації виконаних робіт, наданих послуг по будинках 2, 3, 13, 14 на земельній ділянці переданій під будівництво багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 , податковий орган дійшов висновку, про перевищення витрат над доходами з компенсації орендної плати за землю на суму 1324819 грн.

Відтак, витрати в сумі 1324819 грн з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, передані позивачеві для будівництва багатоквартирних житлових будинків, останній має право включити до складу інших прямих витрат та визнати їх витратами того звітного періоду, в якому визнано будуть доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Зверталась також увага суду на те, що позивачем в серпні 2017 року протиправно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 80 860,42 грн. згідно з податковою накладною від 17.08.2017 року № 9, на загальну суму 577574,50 грн, про виконані роботи по внутрішніх мережах газопостачання багатоквартирного житлового будинку по вул. Чорновола. Оскільки, на думку останнього, позивач не мав відношення до вказаних вище робіт тому, що будинок АДРЕСА_1 належить ОК "ЖБК " Стокгольм 2", що підтверджується матеріалами справи. Відтак, порушуючи вимоги п. 198.5 г) ст.198 Податкового кодексу України позивач не включив до складу податкових зобов`язань податок на додану вартість в розмірі 80 860 грн. за серпень 2017 року.

Крім того, всупереч вимогам п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України позивачем не складено податкову накладну по операціях проведених робіт по внутрішнім мережам газопостачання багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 (як не пов`язаних з господарською діяльністю ТОВ "Чернівці -Моноліт") на суму податку на додану вартість в розмірі 80 860 грн, яку не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Заперечуючи проти позову відповідач також зазначив, що позивач протягом 2017-2018 років здійснював продаж майнових прав на житлові та на нежитлові приміщення, при цьому, застосовано схему фінансування будівництва через компанію з управління активами та реалізовано схему інвестування в нерухомість шляхом укладання договорів купівлі - продажу деривативу, які складалися з наступних етапів. Так, зокрема перший етап - проведення на товарній біржі відкритих (публічних) аукціонів з майнових прав; другий етап укладення форвардних контрактів; третій етап - передача прав на придбання майнових прав та на укладання договору купівлі - продажу майнових прав на житлове (нежитлове) приміщення третій особі шляхом продажу такій особі деривативу - форвардного контракту; четвертий етап укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на житлові (нежитлові) приміщення.

При проведенні перевірки податковим органом використано матеріали кримінального провадження №0000020, зареєстрованого у відношенні службових осіб позивача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ч.1 ст.212 та ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України (лист підрозділу податкової міліції ГУ ДФС у Чернівецькій від 19.02.2020 року № 200/7/24-13-21-05).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000020, даних бухгалтерського та податкового обліку встановлено, що ТОВ "КзУА "Ел.Ді.Ассет Менеджмент", як покупцем, оплату ТОВ "Чернівці-Моноліт" премії в розмірі 100 грн. за кожний укладений контракт не здійснено (не виконано умови п.3 форвардних контрактів).

По бухгалтерському обліку ТОВ "Чернівці-Моноліт" не проведено жодних нарахувань щодо таких коштів та будь-яка заборгованість щодо вищевказаних коштів відсутня.

Відтак, податковий орган вважає, що укладені форвардні контракти не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів від 19.04.1999 №632 та не є фінансовим активом, оскільки за нього не сплачена визначена в контракті сума 100 грн. і відповідно відсутнє право реалізувати цей Форвардний контракт в один із наступних способів, шляхом укладення Договору купівлі-продажу майнових плав на нерухоме майно (базовий актив) або шляхом подальшого відчуження Форвардного контракту, як деривативу третім особам.

Звертав увагу суду на те, що застосований позивачем механізм інвестування в об`єкт нерухомості через дериватив фактично не відбувся, а фінансово-господарська операція в даному випадку носить характер нереальності у вигляді незавершеності, здійснення і неналежним оформленням та така, яка не здійснила через застосування такого механізму будь-яких змін фінансово-господарського стану ТОВ "Чернівпі - Моноліт".

Крім того вважає, що існує пов`язаність осіб (відповідно до пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України) ТОВ Чернівці - Моноліт та АТ ЗНВКІФ Домініон Фінанс.

Водночас наголошував на тому, що позивачем здійснена реалізація майнових прав на квартири за цінами нижчим від ринкових цін та/або на рівні собівартості квадратного метра, в результаті чого останнім занижено ціну реалізації майнових прав на квартири на загальну суму 31 630 750 грн. (податок на додану вартість на 6 326 150 грн).

З приводу утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідач зазнав наступне.

Звертав увагу суду на те, що на підставі отриманих пояснень гр. ОСОБА_1 встановлено, що останній працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з 01.01.2017 р. по 30.08.2018 р. різноробочим та отримував заробітну плату у розмірі 8000 грн готівкою, а згідно наданих позивачем для перевірки документів гр. ОСОБА_1 , податковим органом встановлено, що останнього прийнято на роботу з 03.04.2017 р., який працював до 30.08.2018 р. на посаді стропальника на будівельно-монтажній дільниці на 0,5 ставки посадового окладу, який відповідно до штатного розкладу становив у 2017 році 3200 грн, у 2018 році 3726 гривень. Отже, при отриманій щомісячній заробітній платі у розмірі 8000 грн, нарахована щомісячно заробітна плата гр. ОСОБА_1 складає 9937,90 грн (8000-19,5%+8000).

Таким чином, на думку відповідача, гр. ОСОБА_1 отримано заробітну плату з 01.01.2017 р по 30.08.2018 р на загальну суму 198758 грн, при цьому 167238,54 грн не включено до складу загального оподаткованого доходу, не нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 36792,48 гривень та не утримано і не перераховано до бюджету військовий збір в сумі 2508,58 грн.

Водночас зазначив, що позивачем на порушення п.4 частини другої ст.6 Закону №2464, п. 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 не подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2017р. та не включено до таблиці №6 відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам за січень, лютий, березень 2017 року.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2018 порушуючи вимоги пп. 168.1.4 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України позивачем податок на доходи фізичних осіб та військовий збір сплачувався (перераховувався) до бюджету з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме не перераховувався протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Наводив аргументи з приводу того, що позивачем всупереч вимог п. 176.2 б) ст. 176 Податкового кодексу подано з недостовірними відомостями податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 рік.

3. В матеріалах справи наявні відповідь на відзив на адміністративний позов та письмові пояснення учасників справи, в яких наведені переважно подібні аргументи, які викладені в обґрунтуваннях позовної заяви та у відзиві на адміністративний позов.

4. Також позивачем подано до суду письмові пояснення, в яких з урахуванням висновку експерта позивачем фактично визнається: заниження суми податку на прибуток за 2017 рік в сумі 39897 грн; завищення збитку в сумі 534523 грн; не включення ПДВ в сумі 50017 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

2. Ухвалою суду за клопотання представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт", зупинено провадження в адміністративній справі №600/1794/20-а, до одержання висновку експерта.

3. 05.04.2022 року ухвалою суду провадження у справі поновлено, справу призначено до судового засідання.

4. Усними ухвалами суду закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду, та здійснено заміну неналежного відповідача на належного, витребувано додаткові докази по справі, що відображено в протоколах судових засідань.

5. Також усною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача, про розгляд справи колегією суддів.

6. Ухвалою суду від 31.05.2022 року за клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" провадження в справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкового - повідомлення рішення № від 23.04.2020 року - закрито.

7. Усними ухвалами суду задоволено клопотання про виклик свідків, що відображено в протоколах судового засідання.

8. 19.07.2022 року усною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача, про витребування додаткових доказів в справі, що відображено в протоколі судового засідання.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

2. Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

3. Будучи допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що починаючи з 2017 року по даний час перебуває на посаді директора ТОВ "Чернівці - Моноліт".

З приводу укладених форвардних контрактів пояснив, що з метою залучення коштів для будівництва багатоквартирних будинків, ним прийнято рішення виставити на відкриті торги відповідні лоти, зокрема житлові і нежитлові приміщення в багатоквартирних будинках, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , з відповідним пакетом документів. Зазначені лоти були придбані на аукціоні, а укладенні договори посвідченні торговою біржею. На його думку, укладаючи такі договори ним не порушено вимог податкового законодавства. Також зазначив, що йому достеменно невідомо, як в подальшому укладались договори купівлі продажу деривативу з фізичними особами. При цьому зазначив, що в м.Чернівці перебував представник Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Домініон фінанс", в інтересах якого діє ТОВ "Компанія з управління активами "Ел.ді.ассент менеджмент."

Крім того зазначив, що йому невідомо чи пов`язані між собою юридичні особи ТОВ "Чернівці Моноліт" та АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Домініон фінанс".

Також повідомив про те, що кошти в сумі 100,00 грн, як винагорода за форвардними контрактами надійшли на рахунки ТОВ "Чернівці - Моноліт".

4. Будучи допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив суду, що в 2018 році працював у ТОВ "Чернівці - Моноліт". В його обов`язки входило підписувати від імені директора ОСОБА_2 документи на продаж майнових прав на житлові і не житлові приміщення. Йому не відомо хто саме готував необхідний пакет документів. Зазначив, що під час відсутності директора він був уповноважений підписувати договори від його імені на підставі довіреності.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України на підставі наказу від 13.02.2020 року №61 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Чернівці - Моноліт" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

2. За результатами проведення перевірки податковим органом складено акт від 13.03.2020 року №858/24-13-05-01/40963151, в якому зафіксовані наступні порушення, зокрема:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 15 "Доходи", в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 61848,0 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 39897,0 грн., за 2018 рік в сумі 21951, 0 грн., та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності (рядок Декларації 04) всього у сумі 1737392,0 грн., у тому числі за 2018 року;

- п.44.1 ст.44, пп. 14.1.185, т. 14.1.203 п.14.1 ст.14, підпунктів п. 181.1 ст.181, п. 183.2 ст.183 пп. "а", "а" і "б" п. 185.1 ст. 185, ст.186, п. 187.1 ст 187, п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму в сумі 6883219,0грн., в тому числі за серпень 2017 року на суму 1839175,0грн., за вересень 2017року на суму 874813,0грн., за жовтень 2017року на суму 265119,0грн., за листопад 2017 року в сумі 315481,0грн., за грудень 2017 року на суму 890000,0грн., за січень 2018 року на суму 498744,0грн., за лютий 2018 року на суму 191815,0 грн., за березень 2018 року на суму 110071,0 грн., за квітень 2018 року на суму 218740,0 грн., за травень 2018 року на суму 109637,0 грн., за липень 2018 року на суму 295994,0 грн., за серпень 2018року на суму 566061,0 грн., за вересень 2018року на суму 367193,0 грн., за жовтень 2018 року на суму 359016,0 грн., за грудень 2018 року на суму 92749, 0 грн.;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено відсутність складання та реєстрації податкової накладної на загальну суму податку на додану вартість 6994608,0 грн;

- пп.176.2.6) п.176.2 ст.17б та п.119.2 ст. 119 Податкового Кодексу України а саме: щодо дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку форми №1-ДФ, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей протягом періоду з 01.01.2017 р. по 31.12.2018р.

- пп. 168.1.4, п. 168.1, ст.168, пп. 176,2 а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата (перерахування) до бюджету податку на доходи з фізичних осіб у строки, встановлені законом, в сумі 2228,50грн.

- п.161 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 168.1.4, п. 168.1 статті 168, пп.176.2.а) п.176.2 ст.. 176 Податкового кодексу України несвоєчасна сплата (перерахування) до бюджету військового збору у строки, встановлені законом, в сумі 185,71 грн.

- пп. 164.1.4 п.164.1, ст.164, т,176.2.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України не включення до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати суму в розмірі 167238,54 грн., що привело до не перерахування та не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковуються при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.01.20 7р. по 31.08.2018р. в розмірі 30102,90 грн.

- п.161 підрозділу 10 Розділу XX, пп.164.1.4 п.164.1, ст.164, пп.176.2.а) п, 176.2 ст.176 Податкового кодексу України - не включення до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу у вигляді заробітної плати суму в розмірі 167238,54 грн., що привело до не перерахування та не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб, виплачених на користь платників податку, що кінцево оподатковуються при їх виплаті та за рахунок платників за період з 01.01.2017р. по 31.08.2018р. в розмірі 2508,58 грн.

3. На підставі акту перевірки податковим органом 23.04.2020 року винесені податкові повідомлення рішення, зокрема:

- № - за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 77310 грн.00 коп. (в т.ч. за податкові зобов`язання 61 848 грн. 00 коп. та за штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 15462 грн. 00 коп.);

- № - застосовано зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 1737392 грн;

- № - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 8743 260 грн. 00 коп. (в т.ч. податкове зобов`язання 6994608 грн. 00 коп. та за штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1748652 грн. 00 коп.);

- № штраф в розмірі 50% за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100", на суму 2 919 020 грн. 50 коп. - за "відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування";

- № - суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 51338 грн. 51 коп. (в т.ч. податкове зобов`язання 30102 грн. 90 коп. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 21 235 грн. 61 коп.);

- № - штрафна (фінансова) санкція (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 1040 грн. 04 коп.;

- № - штрафна (фінансова) санкція (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, на суму 510 грн. 00 коп.;

- № - військовий збір на загальну суму 4 278 грн. 19 коп. (в т.ч. основного зобов`язання 2508 грн. 58 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1769 грн. 61 коп.);

- № - штрафна (фінансова) санкція (штраф) на суму 86 грн. 69 коп. за платежем військовий збір.

4. Згідно рішення про результати розгляду скарги від 01.09.2020 року № 26711/6/99-00-06-02-01-06 Державною податковою службою України залишено без змін податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 23.04.2020 року № , №, № , № , № , № , № , № , № , а скаргу позивача без задоволення.

4. Судом досліджений детальний розрахунок податкових зобов`язань та штрафних санкцій за результатами планової документальної перевірки згідно акту № 858/23-13-05-01/40963151 від 13.03.2020 року.

5. Зі змісту висновку судового - економічної експертизи від 28.04.2022 року встановлено, що в обсязі наданих на дослідження документів, судовим експертом, зазначене в акті ГУ ДПС у Чернівецькій області № 858/24-13-05-01/40963151 від 13.03.2020 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженої відповідальністю "Чернівці - Моноліт", податкового законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, заниження податку на прибуток за 2017-2018 роки в сумі 61848,00 грн, завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності за 2018 рік в сумі 1737392, 00 грн та заниження податку на додану вартість за період серпень - грудень 2017 року, січень - травень 2018 року, липень - жовтень 2018 року та грудень 2018 року на загальну суму 6994608,00 грн, документально не підтверджується.

Судовим експертом документально підтверджується заниження ТОВ "Чернівці - Моноліт" податку на прибуток за 2017 рік на суму 39897, 00 грн та завищення збитку за 2018 рік на суму 534523,00 грн, та занижено податок на додану вартість на загальну суму 50017,00 грн, в тому числі за серпень 2017 року на суму 8333,00 грн, за вересень 2017 року на суму 10000,00 грн, за жовтень 2018 року на суму 13574,00 грн та грудень 2018 року на суму 18110,00 грн.

6. Згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року в справі № 600/910/20-а, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" до ГУ ДПС у Чернівецькій області - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій від 23.04.2020 р. № в сумі 170 грн; рішення про застосування штрафних санкцій від 23.04.2020 р. № в сумі 18396,26 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.04.2020 р. №Ю- в сумі 36792,52 гривень. Рішення набрало законної сили після перегляду апеляційною інстанцією.

Згідно зазначеного рішення судом встановлено, зокрема: податковим органом проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з питань дотримання податкового та валютного законодавства, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, результати якої оформлені Актом від 13.03.2020 р. №858/24-13-05-01/40963151.

На підставі порушень, зафіксованих в акті від 13.03.2020 р. №858/24-13-05-01/40963151 податковим органом прийнято 23.04.2020 р.:

- рішення про застосування штрафних санкцій № в сумі 170 грн за несвоєчасне подання декларації з єдиного внеску;

- рішення про застосування штрафних санкцій № в сумі 18396,26 грн за своєчасно не нарахування єдиного внеску;

- вимогу №Ю- про сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі 36792,52 гривень. (а.с. 16-18).

До матеріалів справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.03.2020 р., відібрані ГУ ДФС у Чернівецькій області. У вказаних письмових поясненнях вказано, що ОСОБА_1 працював офіційно на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з кінця грудня 2016 року до осінні 2018 року. Працював різноробочим, зарплату отримував на руки, середня зарплата складала 8000 грн, деякі місяці до 10000 грн, трудова книжка знаходиться у роботодавця. Претензій до роботодавця ОСОБА_1 не має. .

Матеріали справи містять наказ (розпорядження) №3-к від 31.03.2017 р. про прийняття ОСОБА_1 на роботу з 03.04.2017 р. на посаду стропальника 0,5 ставки, пр. роботі з неповним робочим часом 4 год. Оклад встановлено в розмірі 3200 гривень.

Також матеріали справи містять табелі обліку використання робочого часу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з 01.05.2017 р. по 31.08.2018 р.

Крім того, до матеріалів справи надано видаткові касові ордери на виплату заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з 01.03.2017 р. по 21.12.2018 р.

Судом в рамках згаданої справи допитано у якості свідка ОСОБА_1 , який працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" та який надав 04.03.2020 р. письмові пояснення ГУ ДФС у Чернівецькій області. Свідок повідомив, що у нього відбирались письмові пояснення щодо періоду роботи у позивача, однак не знає хто саме відбирав у нього вказані пояснення та не пам`ятає змісту наданих пояснень. Крім того, свідок вказав, що пояснення відбирались ввечері за місцем його проживання. Свідок відмовився прочитати зміст наданих письмових пояснень, оскільки почерк був не розбірливий. ОСОБА_1 повідомив, що працював у позивача з квітня 2017 р. по 31 серпня 2018 р. на посаді стропальника та отримував заробітну плату готівкою у повному обсязі.

Крім того, вказаним вище рішенням суду встановлено:

Податковий орган не надав суду доказів, які встановлюють факт допуску позивачем працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових правовідносин з 01.01.2017 року, а не з 01.04.2017 року та виплату йому заробітної плати у більшому розмірі, ніж вказано у податковій звітності.

Судом встановлено, що контролюючий орган під час проведення документальної перевірки, не виявив первинних документів, які б могли слугувати беззаперечним доказом вчинення позивачем встановлених актом перевірки порушень, що пов`язані з виплатою ОСОБА_1 заробітної плати у значно більшому розмірі, ніж був задекларований.

При цьому, єдиним доказом, який покладено в основу виявлених порушень позивачем, є пояснення ОСОБА_1 від 04.03.2020 р., відібрані ГУ ДФС у Чернівецькій області. У вказаних поясненнях вказано, що ОСОБА_1 працював офіційно на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" з кінця грудня 2016 р. до осінні 2018 року. Працював різноробочим, зарплату отримував на руки, середня зарплата складала 8000 грн, деякі місяці до 10000 гривень.

Суд не може прийняти пояснення як належний та допустимий доказ по справі, оскільки такі відібрані не у спосіб передбачений Конституцією та законами України. У поясненнях записаних на спеціальних бланках фіскальної служби не зазначено імені посадової особи, яка відбирала пояснення, обставини їх отримання (в рамках кримінальної справи чи інші обставини), та без зазначення правових підстав та повноважень посадової особи на відібрання пояснень, не вказано яким чином було встановлено особу, що надавали пояснення, не зазначено статусу особи, що надавала пояснення, не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Також суд зазначив, що свідком ОСОБА_1 не підтверджено інформацію наведену у письмових поясненнях. Судом допитано у якості свідка ОСОБА_1 , який повідомив, що працював у позивача з квітня 2017 р. по 31 серпня 2018 р. на посаді стропальника та отримував заробітну плату готівкою у повному обсязі. Тобто свідок підтвердив відомості наведені у первинних документах ТОВ " Чернівці-Моноліт". При цьому, свідок під час допиту вказав, що ввечері до нього додому завітала невідома йому особа, яка не представлялась і попросила написати пояснення щодо його роботи на ТОВ " Чернівці-Моноліт". Свідок повідомив суду, що не пам`ятає змісту наданих пояснень, оскільки це був вечір, а він був після святкування дня народження.

Таким чином, з огляду на відсутність первинних або інших документів обліку з вказаного приводу та не підтвердження інформації, вказаної у письмових поясненнях ОСОБА_1 , судом встановлено, що податковим органом під час проведення перевірки не було виявлено доказів, які б підтвердили факт порушення позивачем податкового законодавства.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про недоведеність податковим органом факту вчинення позивачем порушень через відсутність допустимих доказів у спірних правовідносинах.

Податковий орган не надав суду доказів, які встановлюють факт допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових правовідносин з 01.01.2017 року, а не з 01.04.2017 року та виплату йому заробітної плати у більшому розмірі, ніж вказано у податковій звітності.

Крім того, згідно рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021 року в справі № 600/910/20-а, встановлено наступне:

Контролюючий орган під час проведення документальної перевірки, не виявив первинних документів, які б могли слугувати беззаперечним доказом вчинення позивачем встановлених актом перевірки порушень, що пов`язані з виплатою ОСОБА_1 заробітної плати у значно більшому розмірі, ніж був задекларований.

Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не було надано належної та достатньої оцінки доказам які були надані суду та стороні по справі в ході розгляду справи судом першої інстанції, то колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, щодо того, що такі пояснення не можуть бути взяті до уваги, як належний та допустимий доказ по справі, адже відібрані не у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що свідком ОСОБА_1 не підтверджено інформацію наведену у письмових поясненнях.

В той же час, податковим органом не було надано ні до суду першої ні до суд апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які встановлюють факт допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових правовідносин з 01.01.2017 року, а не з 01.04.2017 року та виплату йому заробітної плати у більшому розмірі, ніж вказано у податковій звітності.

Відповідно до вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7. Щодо іншої частини спірних правовідносин судом також встановлено, що 21.06.2016 року укладено договір про комплексну забудову між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Траст" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК ГРУП 2014". Згідно умов якого сторони мають намір реалізувати проект комплексної забудови на земельній ділянці загальною площею 13,5373 гектарів.

Зокрема відповідно до вимог пункту 6.1. ст. 6 даного договору встановлено, що витрати сторін на будівництво складаються з витрат на проектування, будівництво об`єкта, витрат на компенсацію ТОВ "Ріал Траст" всіх необхідних податків та зборів, що сплачуються останнім за земельну ділянку та інших витрат пов`язаних із прийняттям в експлуатацію об`єктів будівництва, які мають бути здійсненні на підставі цього договору.

Крім того, відповідно до умов зазначеного вище договору сторони домовились про те, що вони зобов`язуються та гарантують солідарно виконувати всі зобов`язання, в тому числі і сплати замовнику всіх витрат передбачених договором, незалежно від черги будівництва.

8. 10.07.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Траст", Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК ГРУП 2014" та обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм 2" укладено додаткову угоду № 1 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016 року.

9. 01.12.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Траст", Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК ГРУП 2014" та обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм 2" укладено додаткову угоду № 2 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016 року.

10. 15.12.2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Траст", Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК ГРУП 2014", обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм 2" та обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм " укладено додаткову угоду № 3 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016 року.

11. 30.01.2017 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Траст", Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК ГРУП 2014", обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм 2", обслуговуючим кооперативом "ЖБК Стокгольм " та Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівці -Моноліт" укладено додаткову угоду № 4 до договору про комплексну забудову від 11.06.2016 року, згідно умов якої сторони мають намір реалізувати проект комплексної житлової забудови на земельній ділянці у м.Чернівці, по вул. В`ячеслава Чорновола, кадастровий номер::32:002:0008, загальною площею 13,5373 гектара.

12. Судом також встановлено, що учасниками договору про комплексну забудову та додаткових угод, складено акти розподілу проектних площ у об`єкті будівництва та відповідно даного розподілу розподілено витрати на основі зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта в розрізі черг будівництва даного об`єкту.

13. Згідно акту надання послуг № 1 від 02.01.2018 року встановлено, що ТзОВ "Чернівці - Моноліт", як замовник компенсував ТзОВ "Ріал - Траст" (виконавцю) такі послуги, зокрема: компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за листопад 2017 року (187446,55 грн), компенсація фактичних витрат з водопостачання.

Згідно акту здачі - приймання робіт (наданих послуг) № 2 від 01.02.2018 року - компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за грудень 2017 року (187446,55 грн) .

Згідно акту наданих послуг № 4 від 02.04.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за лютий 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 5 від 02.05.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за лютий 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 6 від 01.06.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за квітень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 8 від 02.07.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за травень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 10 від 01.08.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за червень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 11 від 03.09.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за липень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 12 від 016.10.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за серпень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 14 від 01.11.2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за вересень 2018 року (187446,55 грн).

Згідно акту наданих послуг № 16 від 03.12. 2018 року компенсація сплаченої орендної плати за земельну ділянку за жовтень 2018 року (187446,55 грн).

14. 01.02.2017 року Обслуговуючий кооператив "ЖБК Стокгольм 2 " та ТзОВ "Чернівці - Моноліт" уклали договір № 1 генерального підряду, предметом якого є зобов`язання ведення документації будівельного процесу і виконання виконавчої документації.

15. Судом дослідженні акти надання послуг по веденню документації будівельного процесу і виконання виконавчої документації за період січень грудень 2018 року; зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва окремих багатоквартирних житлових будинків з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями, паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: вул. В.Чорновола, м. Чернівці.

16. 08.06.2017 року між акціонерним товариством "Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Домініон фінанс" в інтересах якого на підставі договору управління активами діє Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами ЕЛ.ДІ.АССЕТ Менеджмент" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці - Моноліт" (позичальник) укладено договір позики № 080617/16.

Згідно умов зазначеного договору позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю, а також сплатити проценти в розмірі та порядку, встановлених договором. Сума позики за Договором становить 500000, 00 грн.

17. 16.08.2017 року між "РІАЛ ТРАСТ" (замовником) з однієї сторони та ТОВ "Чернівці Моноліт" (платником) з другої сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю "Газсервіс - Інвест" третя сторона, укладено договір підряду. Відповідно до умов зазначеного договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати та здати замовнику роботи по внутрішнім мережам газопостачання багатоквартирного житлового будинку з об`єктами соцкультпобуту, підземним паркінгом та благоустроєм за адресою: вул. Чорновола, будинок 1, а платник зобов`язаний прийняти виконані роботи і оплатити підряднику їх вартість. Вартість робіт по договору становить 693089,35 грн, в тому числі ПДВ 115514,89 грн.

18. Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору підряду № 9844 від 16.08.2017 року вартість робіт становить 708131,61 грн.

19. Судом також досліджений локальний кошторис на будівельні роботи по газифікації багатоквартирного житлового будинку по вул. В.Чорновола; акт приймання виконання будівельних робіт за листопад грудень 2017 року.

20. Крім того, судом досліджена податкова накладна № 9 від 17.08.2017 року відповідно до якої постачальник ТОВ "ГАЗСЕРВІС- ІНВЕСТ" виконав роботи по внутрішнім мережам газопостачання багатоквартирного житлового будинку з об`єктами соцкультпобуту, підземним паркінгом та благоустроєм за адресою вул. В.Чорновола, будинок 1, отримувач ТОВ "Чернівці - Моноліт" в сумі 485162,54 грн, ПДВ 80860,42 грн.

21. Судом досліджені податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ "Чернівці - Моноліт" за період 2017-2018 років; фінансова звітність ТОВ "Чернівці - Моноліт"; податкові декларації з податку на прибуток підприємства; виписки з рахунку в банку.

22. Судом також встановлено, що в матеріалах справи наявні аналогічні за змістом форвардні контракти укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці Моноліт" (продавець) та Акціонерним товариством "Закритим недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд" Домініон Фінанс" від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ел.Ді.Ассет. Менеджмент".

Відповідно до умов зазначених контрактів, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти базовий актив відповідно до специфікації форвардного контракту й сплатити за нього ціну на умовах даного форвардного контракту. Форвардний контракт підлягає виконанню шляхом укладення договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру. Форвардний контракт укладається за умови сплати покупцем на користь продавця премії за укладення форвардного контракту в сумі 100 (сто) грн, у відповідності до Аукціонного свідоцтва, сформованого Товарною біржою "Перспектива - Комодіті" за результатами публічного аукціону.

23. Також в матеріалах справи наявні аналогічні за змістом договори купівлі продажу майнових прав на квартиру, які укладені на виконання форвардних контрактів, придбаних покупцями за результатами відкритого публічного аукціону, проведеного Товарною біржою "Перспектива Коммодіті" між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернівці - Моноліт" (продавцем) та фізичними особами (покупцями). Предметом вказаних договорів є обов`язок продавця відповідно до вимог Цивільного кодексу України передати у власність покупцям, майнові права на квартири, яка розташовані в м.Чернівці по вул. Чорновола та оплатити їх.

24. В матеріалах справи наявні аналогічні за змістом договори купівлі - продажу деривативу, які укладені між Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Домініон фінанс", в інтересах якого на діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ел.ді.ассет менеджмент" (продавець деривативу) з однієї сторони та фізичні особи (покупці) з іншої сторони. Предметом зазначених договорів є купівля деривативу.

25. Судом також дослідженні виписки з рахунків ТОВ "Чернівці - Моноліт" від 21.02.2020 року, 27.02.2020 року, 26.02.2020 року, 29.04.2020 року, згідно яких підтверджується оплата згідно форвардних контрактів в розмірі 100,00 грн за кожен контракт, що як зазначалось вище заперечувалось відповідачем

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

2. Заперечуючи проти позову, відповідач наголошував на тому, що перевіркою показників податку на прибуток за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року встановлено, що позивачем занижено податок на прибуток всього в сумі 61848,00 грн, та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування від усіх видів діяльності всього на суму 1737392,00 грн, в тому числі за 2018 рік.

Зазначені порушення на думку податкового органу виникли внаслідок перевищення фактичної собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг за зазначений період, а також внаслідок безпідставно включено до складу інших витрат - витрати з компенсації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 1324819 грн за 2018 рік, що в свою чергу призвело до заниження податку на прибуток. Відповідач вважає, що позивачем не виконувались будівельні роботи та відповідно не визнавались доходи від реалізації виконаних робіт (наданих послуг) по будинках 2,3,16,14, які розташовані на земельній ділянці переданій під будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою: м.Чернівці, вул. Чорновола.

3. Надаючи оцінку аргументам відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або Міжнародних стандартів фінансової звітності, на податкові різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 №860/4153 (із змінами та доповненнями) (далі - П(с)БО 15) визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; інші доходи; надзвичайні доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - це загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг, без вирахування наданих знижок, повернення проданих товарів та непрямих податків. Чистий дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відповідних податків, зборів, знижок тощо.

Згідно з п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, (із змінами та доповненнями) (далі - П(с)БО 16) витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.7 П(с)БО 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості з продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві (п. 11 П(с)БО 16).

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 № 893/4186 рахунок 39 "Витрати майбутніх періодів" призначено для узагальнення інформації щодо здійснених витрат у звітному періоді, які підлягають віднесенню на витрати в майбутніх звітних періодах.

До витрат, облік яких ведеться на рахунку 39 "Витрати майбутніх періодів", відносяться витрати, пов`язані з підготовчими до виробництва роботами в сезонних галузях промисловості; з освоєнням нових виробництв та агрегатів; сплачені авансом орендні платежі; оплата страхового поліса; передплата на газети, журнали, періодичні та довідкові видання тощо.

За дебетом рахунку 39 "Витрати майбутніх періодів" відображається накопичення витрат майбутніх періодів, за кредитом - їх списання (розподіл) та включення до складу витрат звітного періоду.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІУ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Судом встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) позивача в 2017 році становить 247856,00 грн, а у 2018 році становить 1215477,00 грн. Разом з тим, відповідно до даних звітів про фінансові результати позивача, останнім за 2017 рік собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), відображено в сумі 519528,00 грн, а за 2017 рік в сумі 1750000,00 грн.

Таким чином, суд погоджується з аргументами відповідача, про завищення позивачем в 2017 році витрат на суму 271672,00 грн та в 2018 році витрат на суму 534523,00 грн.

Крім того, дослідженою інформацією про суми доходів та витрат позивача за 2017-2018 роки судом встановлено, що прибуток підприємства в 2017 році становить 264480,00 грн. Відтак, сума податку на прибуток становить 47606,00 грн (ставка 18%). Разом з тим, відповідно до податкових декларацій з податку на прибуток позивачем за 2017 рік задекларовано суму податку на прибуток в розмірі 7709,00 грн. Таким чином, позивачем занижено податок на прибуток за 2017 рік на суму 39897,00 грн з розрахунку (47606,00 - 7709,00).

Також, дослідженою інформацією про суми доходів та витрат позивача за 2017-2018 роки судом встановлено, що позивачем за 2018 рік задекларовано збиток в розмірі 1737392,00 грн, а відтак завищено витрати в сумі 534523,00 грн.

Зазначені висновки суду узгоджуються з висновком експерта судово-економічної експертизи від 28.04.2022 року, який наявний в матеріалах справи.

Як зазначалось вище, згідно договору про комплексну забудову та додаткових угод до договору ТОВ "Чернівці - Моноліт", ОК "ЖБК Стокгольм 2", ОК ЖБК "Стокгольм", домовилися про те, що вони зобов`язуються та гарантують солідарно виконувати всі зобов`язання щодо будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами соцкультпобуту, підземним паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: м.Чернівці, вул.Чорновола та сплачувати стороні - ТОВ "Ріал -Траст" всі витрати передбачені цим договором, незалежно від черги будівництва.

Будівництво здійснюється на земельній ділянці площею 13,5373 га, кадастровий номер :32:002:0008, землекористувачем якої є ТОВ "Ріал Траст". Право на користування даною земельною ділянкою посвідчується Договором оренди земельної ділянки від 03.02.2005, укладеним між Чернівецькою міською радою та ТОВ "Ріал Траст" строком до III кварталу 2023 року включно та додатковими договорами до нього.

Згідно з журналами - ордерами по рахунках 631, 311 за 2018 рік витрати ТОВ "Чернівці -Моноліт" з оплати за орендну плату за земельну ділянку ТОВ "Ріал - Траст" склали 2 714 462,40 грн. В подальшому ТОВ "Чернівці - Моноліт" здійснило списання зазначених витрат на фінансовий результат діяльності підприємства. У бухгалтерському обліку господарські операції з компенсації ТОВ "Ріал -Траст" орендної плати за земельні ділянки відображені наступними записами: Дт 949 "Інші витрати операційної діяльності" Кт 631 - 2 714 462,40 грн.; Дт 79 "Фінансові результати" Кт 949 - 2 262 052 грн., вказані обставини також і не заперечувались учасниками справи.

У 2018 році ОК "ЖБК "Стокгольм 2" та ОК "ЖБК "Стокгольм" компенсували витрати з орендної плати на користь ТОВ "Чернівці-Моноліт" в сумі 1 124 680 грн., в тому числі ПДВ -187 447 грн. Податок на додану вартість в сумі 187 447 грн. віднесено до складу податкових зобов`язань та відображено в податковій декларації з податку на додану вартість відповідних періодів. Доходи в сумі 937 233 грн. відображено у рядку 2120 "Інші операційні доходи" Звіту про фінансові результати та рядку 01 "Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" Декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік.

Дані господарські операції в бухгалтерському обліку відображено записами: Дт 361 Кт 719 "Інші доходи від операційної діяльності" - 937 233 грн.; Дт 361 Кт 641 - 187 447 грн.; Дт 719 Кт 79 - 937 233 грн.

Також судом встановлено, що позивач відповідно до умов договорів Генерального підряду та додаткових угод до них, які наявні в матеріалах справи, укладених між ЖБК "Стокгольм" та ЖБК "Стокгольм -2", взяв на себе зобов`язання надавати послуги в частині ведення документації будівельного процесу і виконання виконавчої документації. Відтак, останнім здійснено реалізацію відповідних послуг, а також включено до складу "Інших операційних послуг" витрати які були понесені під час реалізації наданих послуг. Таким чином, протягом 2018 року позивачем надано послуги в частині ведення документації будівельного процесу ЖБК "Стокгольм" та ЖБК "Стокгольм - 2 ", дані господарські операції в бухгалтерському обліку відображено записами Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями", Кт 703 "Дохід від реалізації робіт та послуг" та податкові зобов`язання з ПДВ Д-т 703 К-т 643. Сума ПДВ віднесено до складу податкових зобов`язань та відображено в декларації з податку на додану вартість відповідних періодів. До складу витрат включено витрати згідно калькуляції собівартості робіт, яка в себе включає витрати з розрахунку на один будинок згідно калькуляцій. Дані господарські операції в бухгалтерському обліку відображено записами Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" К-т 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками ".

При цьому слід зазначити, що відповідно до актів про надані послуги, які наявні в матеріалах справи встановлено, що позивачем відшкодовано ТОВ "Ріал Траст" орендну плату за земельні ділянки в сумі 2262052,00 грн в 2018 році.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 відшкодування позивачем орендної плати за земельні ділянки є іншими операційними доходами та підлягають включенню до складу витрат підприємства за 2018 рік.

Отже, проаналізувавши наведене вище суд дійшов висновку, що позивачем включено до складу "інших операційних витрат" витрати з компенсації орендної плати за земельні ділянки, що в свою чергу не призвело до заниження податку на прибуток в сумі 21 951 грн.

Таким чином, наведене вище в сукупності, з врахуванням висновку експерта дає підстави суду дійти висновку, про протиправність прийняття податковим органом податкового повідомлення рішення № від 23.04.2020 року, яким донараховано зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" в частині донарахованого зобов`язання в сумі 27438, 75 грн (в тому числі податкові зобов`язання в сумі 21951, 00 грн та штрафні санкції 5487,75 грн ) та № в частині застосованого зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1202869,00 грн.

4. Заперечуючи проти позову, відповідач наголошував також на тому, що перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року встановлено їх заниження за загальну суму 6994608,00 грн.

Оцінюючи правовідносини з приводу нарахованих зобов`язань з податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Так, зокрема судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем в 2017 році надавались послуги будівельно - монтажних робіт по об`єктах будівництва за адресою: м. Чернівці, вул. Чорновола на замовлення ОК ЖБК "Стокгольм 2", ОК ЖБК "Стокгольм" на загальну суму 562353, 00 грн. Зазначені операції позивачем відображені в бухгалтерському обліку в рядку 2000 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та в звіті про фінансові результати, тобто до доходу від реалізації виконаних робіт позивачем включено операції: в розмірі 262 252 грн та за серпень-грудень в розмірі 300 101 грн. (в т.ч. ПДВ-50017 грн.)

Разом з тим, відповідно до Реєстру про реєстрацію платника податку на додану вартість позивач зареєстрований платником ПДВ з 10.08.2017 року, відтак порушуючи вимоги податкового законодавства позивачем неправомірно включено до доходу податок на додану вартість в розмірі 50017 грн за серпень грудень 2017 року.

Таким чином, по вказаних вище операціях з постачання послуг контрагентам позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 50017,00 грн, а також на порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України останнім не складено податкові накладні на суму ПДВ - 50017,00 грн по операціях з виконання робіт на замовлення ОК ЖБК "Стокгольм 2" та ОК ЖБК "Стокгольм", які не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Наведений висновок суду, також узгоджується з висновком експерта, який наявний в матеріалах справи.

5. Щодо правомірності включення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно накладної виписаної ТОВ "Газсервіс - Інвест", суд зазначає наступне.

Згідно договору про комплексну забудову від 21.06.2016 року, укладеним між ТОВ "Ріал Траст", позивачем та кооперативом, сторони мають намір реалізувати проект комплексної житлової забудови на земельній ділянці загальною площею 13,5373 гектара. Пунктам 6.1 ст.6 даного договору передбачено, що витрати сторін на будівництво складаються з витрат позивача та Кооперативу на проектування, будівництво об`єкта, витрат на компенсацію ТОВ "Ріал Траст" всіх необхідних податків та зборів, що сплачуються останнім за земельну ділянку та інших витрат пов`язаних із прийняттям в експлуатацію об`єктів будівництва, які мають бути здійснені на підставі цього договору. Відповідно до умов договору про комплексну забудову та додаткових угод до нього, сторони: ОК "ЖБК "Стокгольм", ОК "ЖБК "Стокгольм-2", ТОВ "Чернівці-Моноліт", домовилися про те, що вони зобов`язуються та гарантують солідарно виконувати всі зобов`язання в тому числі і сплати замовнику всіх витрат передбачених договором, незалежно від черги будівництва.

Згідно Актів розподілу, які є невід`ємною частиною договору відбувся поділ площ у об`єкті будівництва та відповідно даного розподілу розподілили витрати на основі зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта в розрізі черг будівництва об`єкту затвердженого та підписаного у встановленому порядку. Всі учасники процесу видатки несуть в межах кошторисних витрат, та відшкодування витрат замовникові в відсотковому співвідношенні незалежно від черг будівництва але сумарно не перевищує кошторисні видатки згідно розподілу.

Згідно актів приймання виконаних робіт форми КБ-3, КБ-2 встановлено, що замовником виступає ТОВ "Ріал-Траст", а платником ТОВ "Чернівці-Моноліт", Генпідрядник ТОВ "Газсервіс Інвест", згідно договору № 9844 від 16.08.2017 року про виконання будівельних робіт внутрішніх мереж газопостачання багатоквартирного житлового будинку (будинок 1) за підписами трьох сторін.

Як вже зазначалось вище, підприємство по договору комплексної забудови відшкодовує та несе витрати незалежно від черги будівництва з метою реалізації комплексної забудови. Разом з тим, акт який є в матеріалах справи підписаний сторонами договору є доказом того, що витрати по газифікації взяв на себе позивач. При цьому, позивач мав право включити до складу витрат та визнав їх витратами того звітного періоду, в якому визнано будуть доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Однак, таким правом позивач не скористався, оскільки в даному звітному періоді не визнавало таких доходів, чим не порушено вимог та норм податкового законодавства.

Згідно з п. 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Кодексу. Нарахування податкового кредиту з ПДВ здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковані операції протягом такого звітного періоду.

Відповідно до вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Отже, враховуючи наведене вище, позивач буде зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, в разі, якщо придбані ним товари (роботи, послуги) почнуть використовуватись в операціях, що не є його господарською діяльністю, тобто діяльністю, що не пов`язана з отриманням доходу.

Тому, в даному випадку позивачем до складу податкового кредиту віднесено ПДВ в сумі 80 860,42 грн. згідно податкової накладної виписаної ТОВ "Газсервіс-Інвест" від 17.08.2017 року № 9 на виконанні роботи по внутрішнім мережам газопостачання багатоповерхового житлового будинку з об`єктами соцкультпобуту, підземним паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: м. Чернівці, вул. Чорновола (будинок 1). Підстав для нарахування податкового зобов`язання у останнього не виникало, відповідно складання та реєстрація податкової накладної по даним операціям не відбувалася. А отже, висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 198.5 ст.198, п.201.10 сг.201 ПКУ є безпідставним.

6. Заперечуючи проти позову відповідач також наводив аргументи з приводу того, що позивач протягом 2017-2018 років здійснював продаж майнових прав на житлові та на нежитлові приміщення, при цьому, застосовано схему фінансування будівництва через компанію з управління активами та реалізовано схему інвестування в нерухомість шляхом укладання договорів купівлі - продажу деривативу.

На думку відповідача, застосовуючи таку схему фінансування будівництва позивачем занижено базу оподаткування податком на додану вартість, зокрема занижено ринкову вартість реалізованих майнових прав на житлові/нежитлові приміщення, сплачену фізичними особами (покупцями) за придбання деривативів, в результаті чого занижено ціну реалізації майнових прав на квартири на загальну суму 31630750,00 грн та податок на додану вартість в сумі - 6326150,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в зазначеній частині, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою фінансування будівництва житлових будинків, позивачем укладено форвардні контракти, аналогічного змісту, з ТОВ "Компанія з управління активами Ел.Ді.Ассет. Менеджмент", яке в інтересах та за рахунок АТ " Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду "Домініон Фінанс", базовим активом за якими є майнові права на одне житлове (нежитлове) приміщення, яке стане об`єктом нерухомості після завершення будівництва житлового будинку за відповідними номером в складі проекту "Будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, паркінгом та благоустроєм рекреаційної території за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Чорновола, кадастровий номер земельної ділянки - :32:002:0008, площа земельної ділянки - 13,5373 га.

Відповідно до змісту вказаних форвардних контрактів, майнові права на житлове (нежитлове) приміщення включають до себе права вимоги на житлове (нежитлове) приміщення, які надають право особі, що ними володіє, повноваження здійснити оформлення та реєстрацію права власності на житлове (нежитлове) приміщення, після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку (п.4 форвардних контрактів).

Ціна базового активу визначена згідно умов форвардного контракту, та узгоджена сторонами.

За приписами підпунктів 14.1.156., 14.1.178., 14.1.179. п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу;

Податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

За визначеннями, що містяться в абзацах 1-3 пп. 14.1.71. п. 14.1 ст. 14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

У разі якщо ціни (націнки) на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до правил такого регулювання. Це положення не поширюється на випадки, коли встановлюється мінімальна ціна продажу або індикативна ціна. У такому разі звичайною ціною вважається ціна, визначена сторонами договору, але не нижче за мінімальну або індикативну ціну.

Якщо під час здійснення операції обов`язковим є проведення оцінки, вартість об`єкта оцінки є підставою для визначення звичайної ціни для цілей оподаткування.

За визначенням пп. 14.1.219. п. 14.1 ст. 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Відповідно до підпункту 14.1.45 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України дериватив - документ, що засвідчує право та/або зобов`язання придбати чи продати у майбутньому цінні папери, матеріальні або нематеріальні активи, а також кошти на визначених ним умовах. Порядок випуску та обігу деривативів установлюється законодавством.

До деривативів, зокрема, належить форвардний контракт.

Форвардний контракт це цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Форвардний контракт виконується шляхом постачання базового активу та його оплати коштами або проведення між сторонами контракту грошових розрахунків без постачання базового активу.

Згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V ПКУ розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власника, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПКУ). При цьому продаж (реалізація) товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів (підпункт 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 розділу І ПК України).

Для цілей оподаткування ПДВ операція із реалізації майнових прав на нерухоме майно для продавця є операцією з постачання об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до підпункту 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 розділу V Кодексу звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання житла (об`єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об`єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об`єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника.

Операції з подальшого постачання готового новозбудованого житла покупцям - фізичним особам звільняються від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 розділу V Кодексу.

Відповідно до підпункту "б" пункту 198.5 статті 198 розділу V Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197.

З метою застосування пункту 198.5 статті 198 ПК України податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Керуючись п.188.1. ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що детального алгоритму чи методики звичайного ціноутворення наразі немає. Діюче податкове законодавство встановлює лише загальні норми, які наведені у підпунктах 14.1.71 та 14.1.219 ст.14 ПК України, якими встановлено, що звичайною ціною вважається ціна товарів, робіт чи послуг, визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено ПК України. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі. Обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Отже, у розумінні норм ПК України звичайною ціною для здійснення розрахунку бази оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг є ціна, визначена зацікавленими сторонами у цивільно-правовому договорі, яка водночас повинна відповідати ринковій ціні (ціні, що склалася на ринку товарів/послуг). Втім, положення ПК України не містять норм, які врегульовують процедуру доведення факту, що договірні ціни не відповідають ринковим цінам.

За приписами ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Натомість, відповідач зазначає про заниження позивачем вартості майнових прав на квартири в загальній сумі на 31630750 грн та ПДВ в сумі 6235150 грн.

При цьому суд зазначає, що відповідачем не наведено джерела походження інформації про ринкові ціни, і яким чином такі ціни розраховано, які застосувались методи оцінки, інформації з яких використовувались для розрахунку, назви операторів на ринку нерухомості інформацією яких користувались. Така інформація не була наведена відповідачем також і в ході розгляду справи.

Крім того, відповідно до рекомендації ДФС України щодо звичайних цін , викладених у листі №22286/6/99-99-15-03- 02-15 від 13.10.2016, зазначено що для отримання переліку офіційних джерел, які містять інформацію про ринкові ціни (ціни, що склалися на ринку товарів/послуг), контролюючому органу необхідно звертатися до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, як до головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує зокрема, формування та реалізацію державної цінової політики та формування державної політики з контролю за цінами та державних органів статистики.

Суд також зазначає, що предметом форвардного контракту є базовий актив, який власник зобов`язується передати покупцю через певний час. Базовим активом у цій схемі виступають майнові права на майбутню квартиру. Коли квартира буде готова (після введення будинку в експлуатацію), власник майнових прав отримає можливість зареєструвати первинне право власності на квартиру.

Форвардний контракт - це по суті можливість його покупця вимагати укладення договору щодо майбутньої квартири чи вимагати від забудовника вчинення певних дій щодо передачі нерухомості чи майнових прав на нерухомість.

Відповідно до п.1 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1999 № 632 базовий актив - це товари, цінні папери, кошти та їх характеристики, що є предметом виконання зобов`язань за деривативом .

Базовим активом у випадку продажі квартири в новобудові виступатимуть майнові права на майбутню квартиру.

Отже, як ринкова вартість квартири, яка заявляється інвестором і ціна форвардного контракту (базового активу) - відрізняються. Тобто базовий актив не дорівнює фактичній ціні квартири. Оскільки забудовник укладає з покупцем квартири 2 окремих види договорів: 1) договір купівлі продажу деривативу (форвардного контракту); 2) договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Первинним є договір купівлі-продажу деривативу. Після того, як інвестор в будівництво житла придбав форвардний контракт, він набуває права на купівлю базового активу (майнових прав на квартиру).

Після цього форвардний контракт пред`являється до виконання і як наслідок - укладається договір купівлі-продажу майнових прав.

Отже, фактична вартість квартири складається з двох сум: суми базового активу (майнових прав) та суми за купівлю форвардного контракту (плати за право придбання базового активу).

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що позивач не реалізує квартири кінцевим покупцям (фізичним та юридичним особам), які купують квартири в роздріб, укладаючи відповідні договори, отже кошти, які залучаються через форвардний контракт, є базовим активом, а не вартістю за сам об`єкт нерухомості у класичному юридичному розумінні, а саме за новозбудовану квартиру.

Саме тому, протиправним та безпідставним є співставлення контролюючим органом базового активу із фактичною вартістю об`єкта нерухомості - квартири, яка складається з базового активу (майнових прав на квартиру) та платою за право придбання базового активу, що в сою чергу встановлюється (корегується) ТОВ з Управління активами "Ел.ДІ.Ассет. Менеджмент".

Оскільки ТОВ з Управління активами "Ел.Ді.Ассет. Менеджмент" реалізує придбані у товариства майнові права на квартиру третім особам - кінцевим покупцям, позивач - забудовник не може нести відповідальність за рівень цін, який формується ТОВ з Управління активами "Ел.ДІ.Ассет. Менеджмент" при реалізації форвардних контрактів на вторинному ринку.

7. Щодо твердження контролюючого органу про пов`язаність АТ ЗНВКІФ "Домініон Фінанс" та ТОВ "Чернівці - Моноліт", суд зазнає наступне.

Судом встановлено, що АТ ЗНВКІФ "Домініон Фінанс" є засновником ТОВ "Чернівці - Моноліт".

Згідно з п.п. а п.п. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 ПКУ пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

а) для юридичних осіб: одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків (крім міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організації); одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 25 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи; принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи; одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу); юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; кінцевим бенефіціарним власником (контролером) таких юридичних осіб є одна і та сама фізична особа; повноваження одноособового виконавчого органу таких юридичних осіб здійснює одна і та сама особа; сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи (крім банків та міжнародних фінансових організацій, які відповідно до міжнародних договорів України наділені привілеями та імунітетами, та суб`єктів господарювання, власником істотної участі у розмірі 75 і більше відсотків у яких є такі міжнародні фінансові організами якої складено акт, про результати перевірки в якому зафіксовані порушення податкового законодавства, зокрема: завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та заниження податку на прибуток; заниження ПДВ; не складання податкових накладних; несвоєчасне прийняття на роботу, невірний розрахунок доходів працівнику та, як наслідок, заниження податку з доходів фізичних осіб, військового збору; неналежне відображення таких сум у звітності.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень п.п. а п.п. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 ПК України, жодний з наведених критеріїв пов`язаності юридичних осіб, передбачений Податковим кодексом України відповідачем не доведено. Відтак, позивач та АТ "ЗНВКІВ "Домініан Фінанс" не є пов`язаними між собою юридичними особами, саме тому твердження про їх пов`язаність є необґрунтованими та безпідставними.

Наведена вище правова позиція узгоджується з висновками Сьомого апеляційного адміністративного суду викладеними у постанові від 15.03.2022 року в справі № 240/6714/21.

8. Суд також відхиляє аргументи податкового органу про те, що укладені форвардні контракти не є фінансовим активом, оскільки за нього не сплачена визначена в контракті сума 100 грн і відповідно відсутнє право реалізувати цей форвардний контракт, шляхом укладення Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно (базовий актив) або шляхом подальшого відчуження форвардного контракту як деривативу третім особам. При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні виписки з банківських рахунків позивача згідно яких підтверджено факт оплати винагороди в сумі 100,00 грн за кожен форвардний контракт. Крім того, будучи допитаний в якості свідка в судовому засіданні директор ТОВ "Чернівці - Моноліт", підтвердив те, що оплата в сумі по 100 грн. за укладення форвардного контракту була здійснена.

9. Суд, також погоджується і аргументами позивача про те, що станом на 30.06.2017 року позивачеві надійшли кошти від реалізації майнових прав згідно договорів купівлі - продажу майнових прав, передоплата за виконані роботи і надані послуги згідно договорів генерального підряду, що разом становить 561044,20 грн, а також позика згідно договору відсоткової позики в сумі 500000,00 грн. Відтак, станом на 30.06.2017 року загальна сума від здійснення господарських операцій, яка підлягає оподаткування ПДВ склала 561044,20 грн, що не перевищує 1 млн. грн, а тому у позивача був відсутній обов`язок реєструватися платником ПДВ в зазначений період.

10. Отже, проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин в справі суд дійшов висновку, що податковим органом частково доведено порушення позивачем вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, що є підставою для скасування податкових повідомлень - рішень від 23.04.2020 року № в частині донарахованого зобов`язання в сумі 8680738,75 грн (в тому числі податкові зобов`язання 6944951,00 грн та штрафні санкції 1736147,75 грн. ) та № в частині застосованого штрафу в розмірі 50% на суму 2894012, 00 грн - за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/ розрахунків коригування.

11. Щодо донарахованих зобов`язань, штрафних санкцій з ПДФО, військового збору та звітності таких платежів, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що оскаржувані рішення з наведених вище зобов`язань прийняті на підставі лише отриманих письмових пояснень ОСОБА_1 . При цьому, інші первинні документи щодо прийняття вказаної особи на роботу та розміру нарахованої і виплаченої заробітної плати безпідставно витлумачено податковим органом по іншому, ніж суть цих документів. Позивач стверджує, що суми доходів ОСОБА_1 , наведені в акті проведеної відповідачем перевірки є непідтвердженими належними доказами та розраховані на основі припущень. Крім того, позивач вказував, що порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) не може бути беззаперечним доказом порушення вимог податкового законодавства.

Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зазначає наступне.

Положеннями пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Відповідно до пп.168.1.1. - 168.1.4 п.168.1. ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до положень п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Положеннями п.4 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

У відповідності до п.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року №435, страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФОП, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою № Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, який використовує найману працю, а тому зобов`язаний своєчасно подавати звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів та своєчасно утримувати з виплачуваної ним заробітної плати працівників податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, нараховувати на неї і сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, подавати податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку.

Як підтверджується наявними в справі доказами, оскаржувані рішення відповідача прийнято на підставі висновків податкового органу про те, що позивачем виплачено заробітну плату ОСОБА_1 у значно більшому розмірі ніж той, що декларувався.

Так, відповідно до положень підпунктів 4, 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 (далі Порядок № 727) в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

З огляду на зазначене слідує, що нормами чинного законодавства визначено, що в акті перевірки не допускається відображення необґрунтованих даних, суб`єктивних припущень та висновків щодо дій суб`єктів господарювання, які не підтверджені належними первинними документами, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку.

В той же час, суд зауважує, що контролюючий орган під час проведення документальної перевірки, не виявив первинних документів, які б могли слугувати беззаперечним доказом вчинення позивачем встановлених актом перевірки порушень, що пов`язані з виплатою ОСОБА_1 заробітної плати у значно більшому розмірі, ніж був задекларований.

Єдиним доказом, який покладено в основу виявлених порушень позивачем, є пояснення ОСОБА_1 відібрані посадовими особами контролюючого органу, які в свою чергу і спростовані останнім під час допиту в якості свідка в іншому судовому засіданні.

Відповідно до положень статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з нормами п.85.1 та п.85.2 ст.85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Положеннями п.85.4 ст.85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до ст.72, 73, 74 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору.

В той же час податковим органом не було надано до суду належних та допустимих доказів, які встановлюють факт допуску ТОВ "Чернівці-Моноліт" працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудових правовідносин в спірний період та виплату йому заробітної плати у більшому розмірі, ніж вказано у податковій звітності.

Враховуючи вищезазначене, зокрема й відсутність первинних або інших документів обліку з вказаного приводу та не підтвердження інформації, вказаної у письмових поясненнях ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність у податкового органу під час проведення перевірки доказів, які б підтвердили факт порушення позивачем податкового законодавства, що свідчить про недоведеність податковим органом факту вчинення позивачем порушень через відсутність допустимих доказів у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція, щодо необґрунтованості висновків податкового органу про порушення суб`єктом господарювання податкового законодавства, на підставі лише пояснень особи, сформована Верховним Судом у постанові від 20.12.2019 року у справі №822/6112/15 (касаційне провадження №К/9901/26528/18).

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність прийняття відповідачем податкових повідомлень - рішень № , № , № , № щодо зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб, військового збору та нарахованих штрафних санкцій.

12. Проаналізувавши наведене в контексті встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що під час винесення спірних податкових повідомлення-рішень контролюючим органом в частині невірно визначена сума податкових зобов`язань позивача, а отже спірні податкові повідомлення-рішення винесені не на підставі та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому підлягають скасуванню в частині з врахуванням наведених висновків суду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

2. Звертаючись до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 21020,00 грн (100% ціни позову). Враховуючи те, що адміністративний позов задоволено частково (95,03 % розміру позовних вимог), відтак слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 19975,30 грн (95,03% від 21020,00 грн).

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року в частині донарахованого зобов`язання в сумі 27438,75 грн (в тому числі податкові зобов`язання 21951, 00 грн та штрафні (фінансові) санкції (штрафи ) 5487,75 грн ).

3. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року в частині застосованого зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1202869, 00 грн.

4. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року в частині донарахованого зобов`язання в сумі 8680738,75 грн (в тому числі податкові зобов`язання 6944591, 00 грн та штрафні (фінансові ) санкції (штрафи) 1736147,75 грн. )

5. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року в частині застосованого штрафу в розмірі 50% на суму 2894012,00 грн, за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування.

6. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року за яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 51338,51 грн ( в тому числі податкове зобов`язання 30102,90 грн та штрафні (фінансові ) санкції (штрафи) 21235,61 грн).

7. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року за яким застосовано штрафну (фінансову ) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 1040,04 грн.

8. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року за яким застосовано штрафну (фінансову ) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, на суму 510,00 грн.

9. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області № від 23.04.2020 року за яким донараховано зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 4278,19 грн.(в тому числі основного зобов`язання 2508,58 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1769,61 грн ).

10. В іншій частині позовних вимог відмовити.

11. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір в сумі 19975,30 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2022 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівці-Моноліт" (вул. Текстильників, буд. 8 А, секція 2, м.Чернівці, 58018, код РНОКПП: 40963151).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк