Справа № 160/5306/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2022 року Справа № 160/5306/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області, в якій позивачі просять суд:
Не погоджуючись із таким рішенням Божедарівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області позивачі звертаються до суду з цим позовом за для відновленням порушеного права , оскільки прийняте відповідачем рішення суперечить ст. 118 ЗК України та є безпідставним, необгрунтованим.
02.05.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги у справі № 160/5306/22, а саме:
- позовні вимоги ОСОБА_2 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, присвоївши зазначеній справі новий номер;
- позовні вимоги ОСОБА_3 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, присвоївши зазначеній справі новий номер;
- позовні вимоги ОСОБА_4 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, присвоївши зазначеній справі новий номер;
- позовні вимоги ОСОБА_5 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, присвоївши зазначеній справі новий номер;
- позовні вимоги ОСОБА_6 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, присвоївши зазначеній справі новий номер;
- позовні вимоги ОСОБА_1 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишити у провадженні адміністративну справу № 160/5306/22.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі ОСОБА_1 до Божедарівської селищної (сільської) ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач ухвалу суду отримав 27.05.2022 року, проте відзив на позовну заяву станом на 13.06.2022 року не надав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 11 серпня 2021 року до Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована за межами населеного пункту на території Божедарівської (Покровської) селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення фермерського господарства з метою подальшого отримання землі у власність звернулись члени фермерського господарства «Крижановський», зокрема:
ОСОБА_1 (син засновника ФГ і діючий натепер голова ФГ) площею 8,74 умовних кадастрових га., додавши до клопотання копію паспорта та РНОКПП; копію свідоцтва про народження; викопіювання з кадастрової карти; копію диплому про закінчення Дніпропетровського державного аграрного університету; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; відповідь ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копію довіреності на представництво інтересів.
Одночасно відповідачу було надано відповідне клопотання ОСОБА_7 та голови ФГ Крижановського О.М. до якого долучені:
Нотаріально засвідчена згода засновника ФГ і орендаря ОСОБА_7 на передачу земельної ділянки у власність членів фермерського господарства,
Копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_7 ,
Копія довіреності на представництво інтересів,
Нотаріально засвідчена згода голови ФГ і користувача ОСОБА_1 на передачу земельної ділянки у власність членів фермерського господарства,
Копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ,
Копія довіреності на представництво інтересів,
Копія виписки з Єдиного державного реєстру,
Копія статуту ФГ «Крижановський» ,
Копія рішення №3 від 23.07.2021 року,
Копія виписка з ЄДР від 27.07.2021 року Копія рішення №4 від 4.08.2021 року,
Копія виписка з ЄДР від 4.08.2021 року
Копія договору оренди №59 від 16 липня 2004 року,
Копія додаткової угоди №882 від 24.02.2009 року,
Копія додаткової угоди без номеру від 18.02.2015 року,
Копія додаткової угоди №506 від 29.05.2020 року,
копія довідки про середній розмір земельної частки (паю) ,
копія довідки про якісну характеристику грунтів,
копія довідки про середню вартість земельної частки (паю),
довідка про відсутність заборгованості по орендній платі за 2021 рік.
Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області від 31.08.2021 року було вирішено «Відмовити членам ФГ «Крижановський» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі середньої часки (паю), яка розташована на території Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області (середній розмір складає 8.74 умовних кадастрових гектарів) безоплатно у власність для ведення фермерського господарства , із земельної ділянки , що перебуває у комунальній власності Божедарівської селищної ради та знаходиться в оренді приватного підприємця ОСОБА_7 згідно договору оренди №59 від 16 липня 2004 року (з урахуванням додаткової угоди №882 від 24.02.2009 року, додаткової угоди без номеру від 18.02.20І5 року , додаткової угоди №506 від 29.05.2020 року) загальною площею 50,00 га, кадастровий номер :03:001:0001 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6

25.02.2022 року рішенням Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області рішення від 31.08.2022 року в частині відмови членам фермерського господарства «Крижановський» у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в порядку добровільного виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду №160/16374/21 скасовано.

Наведеними судовими рішеннями відповідача зобов`язано повторно розглянути клопотання з урахуванням висновків суду.

За результатами повторного розгляду клопотання позивачів від 10.08.2021 року, які було доповнено 10.02.2022 року вимогами про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0001 з урахуванням висновків апеляційного суду.

25 лютого 2022 року Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області було вирішено «Відмовити в наданні дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0001 площею 50,00 га у розмірі середньої земельної частки (паю) членам Фермерського господарства «Крижановський» із земельного масиву наданого для ведення фермерського господарства приватному підприємцю ОСОБА_7 на підставі договору оренди земельної ділянки №59 від 16 липня 2004 року (з урахуванням додаткової угоди №882 від 24.02.2009 року, додаткової угоди без номеру від 18.02.2015 року, додаткової угоди №506 від 29.05.2020 року)» .

Особливості надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначені Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року № 973-ІV (далі - Закон № 973-ІV).

Частиною першою статті 2 Закону № 973-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, ЗК України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їхні батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа (частини перша, друга статті 3 Закону № 973-IV).

Відповідно до вимог частини першої статті 5 Закону № 973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Зазначене дає змогу констатувати, що створенню фермерського господарства передує, по-перше, бажання й ініціатива громадянина здійснювати підприємницьку діяльність на власний ризик саме у такій формі з метою отримання прибутку та, по-друге, вирішення питання про отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність та/або користування, що є необхідною умовою реалізації ним права на створення такого фермерського господарства, а також його державної реєстрації як юридичної особи. Створення фермерського господарства громадянином України передбачає визначену законом послідовність дій, а земельні ділянки надаються саме для створення фермерського господарства, а не для іншої цілі.

Так, згідно зі статтею 8 Закону № 973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Статтею 7 Закону № 973-IV передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

За змістом частин першої та другої статті 116 ЗК України (в редакції на момент спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною третьою статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення (частина четверта статті 116 ЗК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 116 ЗК України, згідно з яким земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Так, відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано положеннями статті 118 ЗК України та передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивованої відмови у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Згідно з положеннями частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 16 липня 2004 року між Орендодавцем - Криничанського районною державною адміністрацією і Орендарем - приватним підприємцем ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки №59, який зареєстровано у Покровській сільській раді, правонаступником якого є Божедарівська сільська рада, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №28/59 від 16 липня 2004 року, у Криничанському районному відділі ДРФ у ДЗК в книзі реєстрації договорів оренди землі №4 за № 12 від 26.07.2004 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 12 Договору Орендодавець надає, а Орендар приватний підприємець приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 50,00 га, в тому числі ріллі 50,00 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності (землі запасу), яка знаходиться за межами населеного пункту на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 444809 грн (п.4 договору). Орендна плата складає 1% від грошової оцінки (п.. 8 договору).

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. При цьому Орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити Орендодавця про намір продовжити його дію (п.7 договору).

Обмежень щодо права користування земельною ділянкою Договором не встановлено.

На виконання умов Договору Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в користування зазначену вище земельну ділянку, про що свідчить складений між сторонами Акт прийому-передачі земельної ділянки від 16 липня 2004 року.

За додатковою угодою №882 від 24.02.2009 року, яка зареєстрована у Криничанському районному відділі ДРФ у ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №15 від 25.01.2010 року строк дії договору оренди №59 від 17.07.2004 року продовжено на 5 років , а також змінено розмір орендної плати.

23.12.20014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено відповідний запис про продовження права оренди ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель державної власності (земель запасу), кадастровий номер :03:001:0001 строком на 5 років на підставі додаткової угоди №882 від 24.02.2009 року.

За наказом №4-235/15-15-СГ від 17.02.2015 року Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області договір №59 від 16.07.2004 року укладений між приватним підприємцем ОСОБА_7 та Криничанською райдержадміністрацією поновлено строком на 7 років.

18.02.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області та приватним підприємцем ОСОБА_7 було укладено додаткову угоду до договору оренди №59 від 16.07.2004 року про поновлення терміну дії строком на 7 років і визначено розмір орендної плати.

16.03.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено відповідний запис про продовження права оренди ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель державної власності (земель запасу), кадастровий номер :03:001:0001 строком на 7 років на підставі додаткової угоди б/н від 18.02.2015 року. Орендна плата 37 996 грн. на рік.

Додатковою угодою №506 від 29.05.2020 року до договору оренди земельної ділянки №59 від 29.05.2020 року змінено розмір орендної плати у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 112877,47 грн.

Після отримання права оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0001, ОСОБА_7 на підставі рішення №1 від 23 січня 2009 року було створено Фермерське господарство «КРИЖАНОВСЬКИЙ», яке зареєстроване як суб`єкт господарювання 10 лютого 2009 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості №0000611. Ідентифікаційний номер 36398968.

За Статутом Фермерського Господарства: Засновником фермерського господарства «Крижановський» є Крижановський Микола Васильович. Голова фермерського господарства «Крижановський» є Крижановський Олександр Миколайович - син. Членами фермерського господарства є: Бараннік Тетяна Миколаївна - дочка, ОСОБА_3 - брат, ОСОБА_4 - племінниця, ОСОБА_6 - сваха, ОСОБА_5 - невістка.

Засновник формує Складений капітал (статутний фонд) фермерського господарства, який складається з грошового внеску в розмірі 1000 (одна тисяча гривень), який повністю (100%) належить йому і права користування земельною ділянкою площею 50,00 та кадастровий номер :03:001:0001, що розташована за межами населеного пункту на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області на підставі договору оренди №59 від 16 липня 2004 року (з урахуванням додаткової угоди №882 від 24.02.2009 року, додаткової угоди без номеру від 18.02.2015 року, додаткової угоди №506 від 29.05.2020 року, державна реєстрація яких здійснена у передбачений законом спосіб ), зареєстрованого у Покровській сільській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №28/59 від 15 липня 2004 року, у Криничанському районному відділі ДРФ у ДЗК в книзі реєстрації договорів оренди землі №4 за №12 від 26.07.2004 року і передана Засновнику як приватному підприємцю на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 20.09.2001 року № 04052287Ф0010405 для ведення фермерського господарства із земель державної власності (землі запасу) на весь період діяльності Господарства.

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, інші майнові права, грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Майно фермерського господарства належить йому, Засновнику, Голові або Членам на праві власності або користування (оренди).

Право володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у власності або в користуванні (оренді) фермерського господарства , його засновника, Голови чи Членів , здійснює Господарство .

Землі фермерського господарства можуть складатися із: земельних ділянок , що належать на праві власності або праві користування (оренди) фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - Засновнику, Голові та Членам фермерського господарства на праві приватної власності або праві користування (оренди) і використовуються фермерським господарством.

Члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм або фермерському господарству у користування (оренду) земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

Фермерське господарство «Крижановський» з 2009 року по цей час користується земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0001.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 973-IV трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби фермерське господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом).

Трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), законодавством України про працю.

Отже, члени фермерського господарства перебувають у трудових відносинах та в результаті їх спільної праці виробляють товарну сільськогосподарську продукцію, здійснюють її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства відповідно до закону.

Таким чином, правовий статус члена фермерського господарства нерозривно пов`язаний із забезпеченням діяльності цього фермерського господарства, а не власних потреб та інтересів.

Статтею 12 Закону № 973-IV визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство в залежності від того, хто є власником земельних ділянок, які увійшли до складу землі цього фермерського господарства, наділяється різними правомочностями. Зокрема, фермерське господарство володіє, користується і розпоряджається тими земельними ділянками, які належить йому на праві власності. Однак, якщо члени фермерського господарства мають у приватній власності земельні ділянки, то фермерське господарство може лише володіти та користуватися землями своїх членів і лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають саме у власності, а не у користуванні члена фермерського господарства. Щодо використання фермерським господарством земельної ділянки на умовах оренди, то, виходячи із правової природи оренди, такому фермерському господарству також належать лише правомочності щодо володіння та користування землею, а власник землі наділений правом розпоряджатися нею.

Відповідно до статті 13 Закону № 973-IV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

ЗК України, у порівнянні із зазначеними вище положеннями Закону № 973-IV, встановлює аналогічні норми.

Так, стаття 31 ЗК України передбачає, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Однією з форм набуття громадянином (членом фермерського господарства) права на землю є приватизація, яка здійснюється на добровільній основі і полягає у безоплатній передачі земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян. При цьому стаття 13 Закону № 973-IV та стаття 32 ЗК України мають ідентичні назви «Приватизація земельних ділянок членами фермерських господарств».

Аналізуючи наведені норми матеріального права суд дійшов до висновку про те, що, оскільки ЗК України встановлює загальний порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної і комунальної власності, у тому числі і для ведення фермерського господарства, то в такому ж загальному порядку, передбаченому ЗК України, члени фермерського господарства можуть отримати безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю). При цьому має враховуватися норма, згідно з якою земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Таким чином, у члена фермерського господарства не виникає право користування земельною ділянкою, яка була надана власником (органом місцевого самоврядування) громадянину (засновнику) у користування для створення такого господарства. Єдиним суб`єктом, який володіє правомочністю користуватися земельною ділянкою, виділеною власником (органом місцевого самоврядування) для створення фермерського господарства, є саме таке фермерське господарство як суб`єкт господарювання.

Право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок із земель, що надавалися у користування засновнику для створення фермерського господарства, не виникає у жодного члена фермерського господарства, в тому числі засновника.

Чинні правові норми Земельного кодексу України та Закону № 973-IV не передбачають права громадянина України використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого фермерського господарства та його реєстрації. Тому земля, надана в користування громадянину України для створення фермерського господарства, вважається такою, яка передана у користування всьому фермерському господарству. Але при цьому, власник землі залишається незмінним - держава або територіальні громади. Фермерське господарство не має в цьому випадку документу, який засвідчував би державну реєстрацію права на землю (права постійного користування) на відміну від громадянина, який отримав земельну ділянку у користування та зареєстрував належним чином такий правочин. Отже, члени фермерських господарств, у тому числі засновник (який отримав земельну ділянку у користування для створення такого фермерського господарства), можуть отримати безоплатно у приватну власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної та комунальної власності у порядку, передбаченому ЗК України, та лише після припинення права власності чи користування такими земельними ділянками у визначеному законом порядку.

Такий правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 817/1911/17.

Крім того, з урахуванням висновків викладених в постанові Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі № 817/1911/17 Верховний Суд прийняв постанову від 11 листопада 2021 року у справі №П/811/2084/17, в якій скасував рішення попередніх інстанцій та відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель селянського (фермерського) господарства у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства.

Відмовляючи в задоволенні позову Верховний суд у справі №П/811/2084/17 зазначив, що у справі, яка розглядається судом встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою засновником не було припинено в порядку, визначеному законом.

Отже, у відповідача не було правових підстав для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної вище земельної ділянки. Відтак, рішення судів попередніх інстанцій, якими визнано протиправними дії відповідача у цій справі не гуртуються на правильному розумінні закону.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24.11.2021 р. у справі №2140/1361/18.

З викладених постанов Верховного Суду слідує, що у випадку якщо право користування земельною ділянкою не було припинено в порядку, визначеному законом, то відсутні як підстави для затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування так надання дозволу на розробку проекту землеустрою органом місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що право користування земельною ділянкою не припинено в порядку, визначеному законом. Зокрема, позивачем не надано рішення органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою.

За таких обставин, Рішення двадцятої сесії восьмого скликання Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 25.02.2022 року в частині відмови в наданні дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0001, є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, суд у цій справі дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як члену фермерського господарства із земель такого фермерського господарства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова