Справа № 240/15347/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15347/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

20 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Житомирській області, третя особа яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати припис усунення виявлених порушень №ЖТ7918/617/АВ/П від 19 червня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ19/ЖТ8288/17/НП/АВ від 10 серпня 2020 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій Управління Держпраці у Житомирській області та існування законних підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу.

Сторони в судове засідання не з"явились, що згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.

На підставі наказу від 04 червня 2020 року №640 та направлення №552/04 інспектором праці Управління Держпраці у Житомирській області Омелянчук О.А. було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю в частині оплати праці. За результатами проведення інспекційного відвідування було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЖТ7918/617/АВ від 10 червня 2020 року. В Акті від 10.06.2020 року було зафіксовано порушення ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 закону України №108, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ч. 1 ст. 83 КЗпП України.

Не погодившись з зафіксованими в даному акті порушеннями у встановлений законодавством строк позивачем були подані зауваження.

19 червня 2020 року інспектором Омелянчук О.А. винесено припис про усунення виявлених порушень №ЖТ7918/617/АВ/, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути виявлені в ході інспекційного відвідування порушення до 30 червня 2020 року.

17 липня 2020 року Управлінням Держпраці у Житомирській області було видано направлення на проведення заходу державного контролю №787/04 з питань перевірки виконання суб`єктом господарювання припису№ЖТ7918/617/АВ від 19.06.2020.

17 липня 2020 року було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ЖТ8288/617/НП/АВ у зв`язку із відмовою ФОП ОСОБА_1 в отриманні копії направлення на проведення заходу державного контролю на наданні документів щодо усунення порушень.

10 серпня 2020 року посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області прийнято постанову № ЖИ19/ЖТ8288/617/НПАВ/СП-ФС про накладення штрафу у розмірі 14 169 грн.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, винесені відповідачем припис та постанову незаконними, позивач звернулася з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та не доведено під час розгляду справи факту недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, що в свою чергу свідчить про протиправність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЖИ19/ЖТ8288/17/НП/АВ від 10 серпня 2020 року.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 38 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

В свою чергу, згідно частин першої та другої статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до частини другої статті 149 КЗпП за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з абзацом дев`ятим частини другої статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1132) /надалі - Порядок №823/.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509(надалі - Порядок №509).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

За змістом статті 2 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

В силу частини першої статті 6 Закону №877-V, підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини третьої цієї статті суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з пунктом 8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Пунктами 16, 17 Порядку №823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пунктів 20-22 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

Пунктом 24 Порядку №823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

За змістом пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).

Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Пунктами 3, 4 Порядку №509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно направлення на проведення заходу державного контролю від 03.08.2021 - захід контролю здійснено відповідачем у період з 05.06.2020 по 10.06.2020.

Надаючи правову оцінку оспорюваному припису Управління Держпраці у Житомирській області від 19.06.2020 №ЖТ/7918/617/АВ/П судом встановлено, що у ньому відображено зміст акту від 10.06.2020 №ЖТ/7918/617/АВ/П та зазначено на необхідність усунення порушення у визначений строк та забезпечення виконання вимог в подальшому, разом з тим, не конкретизувавши, яких саме заходів має вжити позивач та не визначивши спосіб усунення виявлених порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі суб`єкта господарювання для усунення порушень.

Водночас, вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкта (об`єкта контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім. Зобов`язання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав прийняття цих актів (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Недотримання компетентним органом цих вимог має наслідком протиправність спірного індивідуального акта такого органу.

Аналогічного висновку дотримався Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 у справі №400/4458/19 та від 21.01.2021 у справі №480/3179/19,

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припис Управління Держпраці у Житомирській області від 19.06.2020 №ЖТ/7918/617/АВ/П носить декларативний характер та не містить чітких вказівок позивачу, яким саме чином йому належало діяти та яких заходів вжити з метою усунення виявлених порушень вимог чинного законодавства. При цьому, подальша перевірка органом державного нагляду (контролю) виконання суб`єктом господарювання вимог припису про усунення порушень положень чинного законодавства є неможливою без конкретизації компетентним органом у приписі про їх усунення порядку дій суб`єкта господарювання.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ19/ЖТ8288/17/НП/АВ від 10 серпня 2020 року, колегія суддів враховує наступне.

Підставою для прийняття постанови став той факт, що, на думку відповідача, суб`єктом господарювання було створено перешкоди у діяльності інспекторів праці, а саме: ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів.

Проте, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України).

Згідно п. 14 Порядку від 21.08.2019 № 823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

З вищевикладеного вбачається, що однією з умов для настання відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, передбаченої абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України, є створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці при проведенні інспекційного відвідування, яке може виражатись в ненаданні інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також у перешкоді в реалізації інших прав.

Створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформації, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Норми Порядку дають всі підстави стверджувати, що інспекційне відвідування - це відвідування інспектором праці об`єкта відвідування за його місцезнаходженням.

На переконання колегії суддів, позивач не створювала перешкод посадовим особам Відповідача під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні та отриманні необхідної інформації/документів, оскільки встановлено, що 17.07.2020 року посадові особи відповідача для здійснення інспекційного відвідування за адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 не з`являлись, що було підтверджено, зокрема, показами свідків - працівників позивача. Докази зворотнього відсутні.

Факт повідомлення відповідачем ФОП ОСОБА_1 про проведення інспекційного відвідування належними доказами не підтверджений. Зокрема, відсутня розписка в отриманні копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування, відсутні докази направлення та отримання мною копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування, не надано доказів щодо вручення мені вимоги про надання документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування.

Також встановлено, що не відповідають дійсності і викладені в оскаржуваній постанові доводи про те, що позивач не надала для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів, оскільки посадова особа відповідача не повідомляла ФОП ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку про необхідність надання таких документів, будь-яких листів, вимог тощо (письмових чи усних) про надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування від посадових осіб Позивач не отримувала, а тому не могла надавати те, що у неї не вимагали.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, колегія суддів вважає, що саме по собі складання посадовими особами відповідача акту про неможливість проведення інспекційного відвідування через ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України (за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні).

Крім того, пунктом 12 Порядку № 823 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

В той же час така вимога може висуватись після здійснення спроби інспекційного відвідування, в той же час доказів здійснення інспекційного відвідування відповідачем не надано, а тому ненадання документів на вимогу інспектора праці за відсутності підтвердженого факту інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не може бути підставою для застосування відповідальності за недопуск до проведення перевірки.

Тобто, в даному випадку відсутні підстави для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за абзацом 7 частини 2 статті 265 КЗпП України, а тому рішення суду першої інстанції і в цій частині колегія суддів вважає законним та обгрунтованим.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не вчинялось жодних перешкод у діяльності інспектора праці, сам по собі факт складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, не свідчить про вчинення дій позивачем для перешкоджання проведенню інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 19 Порядку №823, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Судом встановлено, що хоча в акті Акті від 17.07.2020 є відмітка про те, що перешкоджання зафіксовано засобами відеотехніки, однак відповідачем матеріалів відеофіксації суду не надано.

Отже, беручи до уваги встановлені у даній справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та не доведено під час розгляду справи факту недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, що в свою чергу свідчить про протиправність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЖИ19/ЖТ8288/17/НП/АВ від 10 серпня 2020 року.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

В свою чергу доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.