Справа № 464/2368/22
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2368/22
пр.№ 2-а/464/81/22
У Х В А Л А

25 липня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/2368/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Тисменицький районний відділ поліції ГУНП в Івано-Франківській області

вимоги: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку адміністративного судочинства із даним позовом.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 22 червня 2022 року, яку направлено позивачу з урахуванням особливостей, визначених ст.268 КАС України, позовну заяву залишено без руху з наданням строку, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення, для усунення недоліків такої.

Клопотання про продовження процесуального строку не подано.

Мотиви та висновки суду

Ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху мотивовано наступним.

Вимоги до форми та змісту адміністративного позову визначені ст.ст.160, 161 КАС України, в порушення яких:

- у позовній заяві не зазначено суб`єкта владних повноважень, його повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

У даній справі суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний орган Національної поліції, що є юридичною особою. Указане відповідатиме положенням п.5 ч.1 ст.213, ч.2 ст.222 КУАП, п.7 ч.1 ст.4, ч.4 ст.46 КАС України. Тисменицький районний відділ поліції ГУНП в Івано-Франківській області не має статусу юридичної особи;

- не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- додана копія оскаржуваної постанови є нечитабельною, з якої неможливо встановити зміст викладеного та суть правопорушення;

- не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст.287, 288 КУАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовуватист.2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Указане свідчить, що позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 496,20 грн на час подання позову до суду.

Підсумовуючи наведене, позовну заяву у відповідності до ст.169 КАС України залишено без руху та відповідно надано позивачу строк для усунення недоліків, привівши таку у відповідність до норм закону.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви визначено у поданні у вигляді окремого документа з виправленими недоліками та відповідною кількістю додатків, у тому числі з документом про сплату судового збору. Роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

Натомість позивачем зазначених в судовому рішенні недоліків позовної заяви не усунуто.

Наявність очевидних та суттєвих недоліки позову, про які позивач був обізнаний, усунення яких не було надто надмірним чи обтяжливим, щоб у визначений строк останній міг цілком їх виконати, перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Саме такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20, а за ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У п.1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Процесуальним наслідком такої бездіяльності є повернення позовної заяви, адже згідно із ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу. Постановлення даної ухвали не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовною заявою після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.169, 241-243, 248, 294 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 25 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО