Справа № 826/12284/17
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови №105 від 20.09.2017,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «ФК Абсолют Фінанс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України (далі - відповідач, апелянт, НБУ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову НБУ №105 від 20.09.2017, відповідно до якої Товариство притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за порушення статті 6 Декрету КМУ №15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та пункту 3 розділу І, пункту 11 розділу ІІІ, пункту 1 розділу ІУ Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Національний банк України звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 17 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що валютно-обмінні операції в пунктах обміну іноземної валюти є торгівлею іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України, оскільки належить до готівкового сегменту останнього. Відтак, ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» може бути суб`єктом відповідальності згідно абз. 4 частини другої статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п. 2.3 розділу ІІ Положення про валютний контроль.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою НБУ, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому підтримано позицію, наведену в позовній заяві, позивач вважає, що судом першої інстанції надано належну та правильну оцінку обставинам справи та ухвалено рішення на підставі чинного законодавства. Зокрема зазначено, що структура міжбанківського валютного ринку України не охоплює порядок та умови торгівлі готівковою іноземною валютою в пунктах обміну, тому Товариство не може бути притягнуто до відповідальності на підставі абз. 4 частини другої статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та п. 2.3 розд. ІІ Положення про валютний контроль.

Від третьої особи пояснень на апеляційну скаргу, заяв, клопотань у межах відведеного судом строку не надходило.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року апеляційне провадження у справі №826/12284/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування Постанови № 105 від 20.09.2017 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 826/12283/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2020 справу прийнято у провадження колегією суддів у складі: судді-доповідача Кузьмишиної О.М., Епель О.В., Степанюка А.Г.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 поновлено провадження у справі №826/12284/17, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання, призначене на 20 липня 2022 року на 14 год 10 хв, уповноважені представники сторін не з`явилися, від Національного банку України надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, ТОВ «ФК «Абсолют Фінанс» повідомлено про розгляд справи належним чином, заяв, клопотань не подавало, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила продовжувати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції, в період з 18.04.2017 по 30.05.2017 НБУ проведено планову комплексну перевірку ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» з питань дотримання вимог валютного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України за період з 28.08.2013 по 01.04.2017.

Результати перевірки оформлено Актом № В/25-0015/56936/БТ від 22.06.2017, згідно якого встановлено, що 28.09.2016 касою Харківського відділення № 174 ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» здійснено продаж іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту ОСОБА_1 у сумі 300 000,00 російських рублів (за 124 500,00 грн.) згідно квитанції №16 про здійснення валютно-обмінної операції-продажу іноземної валюти від 29.09.2016.

При цьому довідка-certificate за формою № 377 не оформлялася.

В акті перевірки вказано, що висновок щодо відповідності проведених позивачем валютно-обмінних операцій з продажу 27.09.2016, 28.09.2016 та 29.09.2016 фізичним особам-нерезидентам іноземної валюти чинному законодавству буде сформульований після консультацій з іншими фахівцями НБУ відповідно до пункту 7.4 глави 7 Положення про порядок проведення виїзних, невиїзних (камеральних) перевірок щодо дотримання банками, іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку вимог валютного законодавства України та перевірок пунктів обміну іноземної валюти на території України.

Надалі, 15 серпня 2017 року посадовцем відділу валютного контролю за діяльністю великих бланків управління нагляду Департаменту фінансового моніторингу НБУ складено протокол про порушення валютного законодавства № 76 ПР-БТ.

Відповідно до названого протоколу ТОВ «ФК Абсолют Фінанс» порушено вимоги статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та пункту 3 розділу І, пункту 11 розділу ІІІ, пункту 1 розділу IV Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України внаслідок здійснення 29.09.2016 операції продажу іноземної валюти фізичній особі-нерезиденту ОСОБА_1 в сумі 300000,00 готівкових рос.рублів на готівкову іноземну валюту без довідки-certificate за формою № 377.

Також 20 вересня 2017 року директором Департаменту фінансового моніторингу НБУ прийнято постанову про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства № 105, якою позивача, згідно зі статтею 16 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення про валютний контроль, притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в сумі, еквівалентній сумі (вартості) проданих валютних цінностей, перерахованих у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют та банківських металів, установленим Національним банком України, що діє на 0 годин 29.09.2016 (день здійснення операції).

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваного індивідуального акту, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз статті 44 Закону України «Про Національний банк України», статей 1, 6, 16 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також ряду підзаконних актів, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на неналежність валютно-обмінних операцій у пунктах обміну іноземної валюти до торгівлі на міжбанківському валютному ринку України.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 (в редакції, чинній у період правовідносин, далі - Декрет №15-93) цей нормативно-правовий акт установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 13 Декрету №15-93 Національний банк України є головним органом валютного контролю, що здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України з усіх питань, не віднесених цим Декретом до компетенції інших державних органів.

Порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку України та на міжнародних валютних ринках встановлено Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженим постановою Правління Національного банку України №281 від 10.08.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.08.2005 за №950/11230 (далі Положення №281).

У пункті 4 Положення №281 надано визначення термінів, що вживаються у ньому:

купівля іноземної валюти - це операція з купівлі іноземної валюти за гривні;

міжбанківський валютний ринок України - це сукупність відносин у сфері торгівлі іноземною валютою в Україні між суб`єктами ринку, між суб`єктами ринку та їх клієнтами (у тому числі банками-нерезидентами), між суб`єктами ринку і Національним банком, а також Національним банком і його клієнтами;

обмін (конвертація) іноземної валюти - це операція з купівлі (продажу) однієї іноземної валюти за іншу іноземну валюту;

суб`єкти ринку - уповноважені банки, уповноважені фінансові установи.

Згідно пункту 8 Положення №281 порядок та умови торгівлі готівковою іноземною валютою в пунктах обміну іноземної валюти та у власних операційних залах банку, фінансової установи визначаються окремими нормативно-правовими актами Національного банку.

Відповідно до розділу 4 пункту 1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої Постановою Національного банку України 12.12.2002 №502 (далі Інструкція №502) банкам, фінансовим установам дозволяється здійснювати: операції з купівлі у фізичної особи (резидента та нерезидента) готівкової іноземної валюти за готівкові гривні на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150000 гривень, без пред`явлення документів. Операції з купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність; операції зворотного обміну фізичним особам-нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту на суму, яка менша в еквіваленті, ніж 150000 гривень, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та її резидентність і довідки-certificate за формою №377.

Операції з купівлі у фізичної особи - нерезидента готівкової іноземної валюти за готівкові гривні, які проводяться з оформленням довідки-certificate за формою №377, здійснюються за умови пред`явлення цією особою документа, що посвідчує особу та її резидентність.

Відповідно до пунктів 10, 11 Інструкції №502 касири каси банку, фінансової установи, пункту обміну валюти зобов`язані з`ясовувати резидентність фізичних осіб (шляхом усного опитування) та попереджати фізичних осіб-нерезидентів про те, що зворотний обмін невикористаних гривень на іноземну валюту можливо здійснити лише за умови пред`явлення ними довідки-certificate за формою №377.

Банк, фінансова установа, пункт обміну валюти під час купівлі у фізичної особи-нерезидента готівкової іноземної валюти разом із квитанцією про здійснення валютно-обмінної операції зобов`язані видати довідку-certificate за формою №377 (додаток 7). За згодою клієнта ця операція може бути здійснена без оформлення довідки-certificate за формою №377. Здійснення валютно-обмінної операції без оформлення довідки-certificate за формою №377 не дає підстав для зворотного обміну. Зворотний обмін фізичним особам - нерезидентам невикористаних готівкових гривень на готівкову іноземну валюту здійснюється на підставі першого примірника довідки-certificate за формою №377 лише на ту іноземну валюту і в межах тієї суми, що зазначені в довідці.

Частина перша статті 6 Декрету №№15-93 визначає, що торгівля іноземною валютою на території України резидентами і нерезидентами - юридичними особами здійснюється через уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію на торгівлю іноземною валютою Національного банку України, виключно на міжбанківському валютному ринку України. Структура міжбанківського валютного ринку, а також порядок та умови торгівлі іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку визначаються Національним банком України.

Уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію Національного банку України:

а) від свого імені купують і продають іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України за дорученням і за рахунок резидентів і нерезидентів;

б) мають право від свого імені і за свій рахунок купувати іноземну валюту готівкою у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також продавати її фізичним особам - резидентам.

За змістом абзацу 4 пункту 2 статті 16 Декрету №15-93 за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції) - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення.

Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України №49 від 08.02.200 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.200 за №209/4430, торгівля іноземною валютою банками, іншими фінансовими установами та національним оператором поштового зв`язку без одержання ліцензії Національного банку та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком, тягне за собою накладення штрафу в сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за офіційним курсом гривні до іноземних валют та банківських металів, установленим Національним банком, що діє на 0 годин дня здійснення таких операцій, з виключенням або без виключення банку з Державного реєстру банків.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що Декретом та Інструкцією операції, зокрема, уповноважених фінансових установ від свого імені і за свій рахунок з продажу іноземної валюти готівкою фізичним особам-нерезидентам не передбачено, однак, позивачем здійснено від свого імені, за свій рахунок операцію з продажу іноземної валюти готівкою фізичній особі-нерезиденту, чим порушено порядок й умови торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України.

На підставі вимог Декрету №15-93 відповідачем за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв`язку з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, до позивача на переконання судової колегії правомірно застосовано фінансову відповідальність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, зважаючи на наявність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови (індивідуального акту) з огляду на належність операції з продажу іноземної валюти до операції з торгівлі на міжбанківському валютному ринку України (його готівковому сегменті), судова колегія приходить до висновку про передчасність протилежних висновків Окружного адміністративного суду міста Києва, викладених у рішенні від 17 жовтня 2019 року, щодо обґрунтованості позовних вимог, тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Також колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №826/12283/17.

Підстави для розподілу судових витрат з огляду на положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України колегія судів не вбачає.

Керуючись статтями 132, 134,139, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року у справі №826/12284/17 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абсолют Фінанс» до Національного банку України, третя особа - Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови №105 від 20.09.2017 - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді О.В. Епель

А.Г.Степанюк