Справа № 420/428/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2022 року

м.Київ

справа №420/428/20

адміністративне провадження №К/9901/12623/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Білак М.В., Єресько Л.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за

касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року (суддя Самойлюк Г.П.) та

постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року (судді: Семенюк Г.В., Домусчі С.Д. , Шляхтицький О.І.) у справі

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не здійснення остаточного розрахунку в день звільнення зі служби в поліції, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції, з урахуванням індексації грошового забезпечення при звільненні зі служби у поліції за період з 01 березня 2019 року по 22 грудня 2019 року включно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач, ГУ НП в Одеській області), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо не здійснення остаточного розрахунку в день звільнення зі служби в поліції відносно ОСОБА_1 ; зобов`язати ГУ НП в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції, з урахуванням індексації грошового забезпечення при звільненні зі служби у поліції за період з 01 березня 2019 року по 22 грудня 2019 року включно.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року.

18 червня 2021 року від позивача до Верховного Cуду надійшов відзив на касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить закрити адміністративне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі №420/428/20.

01 липня 2021 року також до Верховного Суду надійшло від позивача клопотання про закриття касаційного провадження №К/9901/12623/21.

Клопотання мотивовано тим, що підставою касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року, згідно ухвали від 31 травня 2021 року про відкриття касаційного провадження, є відповідність вимогам пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України(в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Обґрунтовуючи пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як підставу касаційного оскарження, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі №822/2663/15, від 18 листопада 2019 року у справі №0940/1532/18 та відповідно до яких скаржник зазначає про те, що правовідносини у справах №822/2663/15, №0940/1532/18 та у справі №420/428/20, яка є предметом розгляду касаційної скарги є подібними.

На переконання скаржника правовідносини у справах №822/2663/15, №0940/1532/18 та у справі №420/428/20 не є подібними, що є підставою для закриття касаційного провадження відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України.

Для визначення подібності цих правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20, пункт 39) конкретизувала свої висновки щодо визначення подібності правовідносин, зазначивши таке. На предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність варто також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

У справах №822/2663/15 та №0940/1532/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що з прийняттям судових рішень, якими присуджено на користь позивача певні суми коштів, статті 116 та 117 КЗпП України не застосовуються, а зобов`язання роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Тобто, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення КЗпП України передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Застосувавши наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд дійшов висновку, що спірні правовідносини та правовідносини у справах №822/2663/15, №0940/1532/18 хоча і не є тотожними, проте за своїм змістом є подібними, тому слід відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження №К/9901/12623/21 у справі №420/428/20.

Враховуючи вищенаведене Суд уважає, що клопотання позивача про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача у справі №420/428/20 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 53, 195, 238, 345, 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року у справі №420/428/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

Судді: М.В. Білак

Л.О. Єресько