Справа № 160/27571/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відокремлений підрозділ ДПС України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням зміни позовних вимог від 15.06.2022, позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови оформити всі необхідні документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до п. 12 постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 року №3-1 та направити їх до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області в особі голови комісії з припинення (ліквідатора), Головне управління ДПС у Дніпропетровській області оформити всі необхідні документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до п.12 постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 року №3-1 та направити їх до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 28 жовтня 1999 року по 27 вересня 2021 року він проходив службу у податковій міліції та був звільнений на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.09.2021 № 157-о з посади заступника начальника відділу організації оперативно-розшукової діяльності управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у запас Збройних Сил України через скорочення штатів. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 24 роки 03 місяці 29 днів. 04.10.2021 позивач звернувся до ГУ ДФС у Дніпропетровській області з проханням оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону, що діяла на час вступу на службу. Листом від 22.10.2021 № 2996/10/04-97-07 Головне управління ДФС у Дніпропетровській області було повідомлено позивачу, що станом на дату звільнення вислуга років становить у календарному обчисленні 24 роки 03 місяці 29 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення, оскільки Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не уповноважене приймати рішення про призначення позивачу певного виду пенсії, а зобов`язане лише підготувати та подати відповідний пакет документів до органів Пенсійного фонду України, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовна заява була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
26.01.2022 позивачем усунено недоліки позову, поданий уточнений адміністративний позов.
Також, цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області довідку про вислугу років позивача станом на день звільнення з інформацією про вислугу років в календарному обчисленні та в пільговому обчисленні, а також документи (докази), що стали підставою для відмови позивачу у подачі матеріалів до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за вислугу років.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 було направлено сторонам у справі, в тому числі відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками у паперовому вигляді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 було постановлено перейти до розгляду адміністративної справи №160/275711/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.04.2022.
Цією ж ухвалою суду повторно було витребувано від відповідача додаткові докази у справі.
Копію ухвали суду від 01.04.2022 надіслано сторонам та отримано позивачем 20.04.2022, згідно із відміткою у рекомендованому поштовому відправленні, що міститься в матеріалах справи.
У підготовче засідання 25.04.2022 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання підготовче засідання відкладено та наступне призначено на 13.05.2022.
Судові повістки про виклик у підготовче засідання на 13.05.2021 надіслані сторонам.
У підготовче засідання 13.05.2022 сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомлено, клопотань про відкладення засідання, неможливості забезпечення явки або розгляду без участі уповноважених представників сторонами не надано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 залучено до участі у справі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України в якості другого відповідача, а також в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; підготовче засідання відкладено на 30.05.2022 о 10:00 год.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу-2 строк до 30.05.2022 для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача-2, та запропоновано третій особі подати до суду пояснення до позову або відзиву, дотримуючись вимог ст.ст. 162, 165 КАС України, у десятиденний строк з дня отримання позову або відзиву, у разі його подання відповідачем.
У підготовче засідання 30.05.2022 з`явився позивач, надав пояснення щодо позовних вимог, зазначив, що звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та має відповідь, яку зможе надати у наступне засідання. Представники відповідачів та третьої особи у підготовче засіданні не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження, наступне підготовче судове засідання призначено на 17.06.2022.
15.06.2022 до суду від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, до якої позивач долучив адміністративний позов (уточнений з урахуванням зміни позовних вимог).
15.06.2022 позивачем надано додаткові докази на вимогу суду.
17.06.2022 позивачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання іншим учасникам справи заяви про зміну позовних вимог з адміністративним позовом.
У підготовче засідання 17.06.2022 з`явились позивач та представник відповідача-2. Представники відповідача-1 та третьої особи у підготовче засідання не з`явились, обґрунтувань неможливості забезпечення участі уповноважених представників або проведення засідання без їх участі, клопотань про відкладення засідання суду не надано.
Усною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено продовжити підготовче засідання за даною явкою.
Представником відповідача-2 у підготовчому засіданні 17.06.2022 підтримано позицію, викладену у відзиві, надано пояснення щодо відзиву.
17.06.2022 усною ухвалою було оголошено про відкладення підготовчого засідання для надання відповідачем-2 додаткових доказів.
20.06.2022 до початку підготовчого засідання відповідачем-2 подано до суду клопотання на виконання вимог суду про долучення до матеріалів справи відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо голови комісії з припинення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У підготовчому засідання 20.06.2022 позивач підтримав заяву про зміну позовних вимог, просив прийняти заяву та здійснювати розгляд з урахуванням зміни позовних вимог. Представник відповідача-2 проти прийняття уточненого адміністративного позову на підставі заяви про зміну позовних вимог не заперечував.
В підготовчому засіданні судом ухвалено прийняти до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог від 15.06.2022 та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням змінених позовних вимог за поданим уточненим адміністративним позовом.
Станом на 20.06.2022 відповідач-1 своїм правом подати відзив на позов не скористався.
Третьою особою також не було надано пояснень щодо суті позову.
20.06.2022 в підготовчому засіданні судом поставлено на розгляд питання щодо можливості закриття підготовчого провадження.
Позивач та представник відповідача-2 не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті та вирішення цього питання у письмовому провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання 11.07.2022 представники учасників справи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання судом повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Відповідно до статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до відомостей з трудової книжки серії НОМЕР_1 з 28 жовтня 1999 року прийнятий на службу в податкову міліцію ДПА у Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.09.2021 №157-о ОСОБА_1 підполковника податкової міліції, заступника начальника відділу організації оперативно-розшукової діяльності управління боротьби з фінансовими злочинам Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звільнено з податкової міліції в запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів) з 27 вересня 2021 року.
04.10.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із заявою щодо оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ (з урахуванням документів доданих до цієї заяви) та подання їх до органу пенсійного фонду за місцем його проживання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.
До вказаної заяви позивач додав заяву про призначення пенсії, заяву з банківськими реквізитами, копію документа про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію паспорта, копію наказу про звільнення №157-о від 27.09.2021.
Заява зареєстрована Головним управління ДФС у Дніпропетровській області за вх.№1418/10 від 04.10.2021.
Листом від 22.10.2021 №2996/10/04-97-07 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області повідомлено позивачу про відсутність підстав для подачі матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років.
В обґрунтування такого рішення відповідачем-1 у листі від 22.10.2021 №2996/10/04-97-07 зазначено, що відповідно до матеріалів архівної особової справи вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 24 роки 03 місяці 29 днів. Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Враховуючи викладене, підстави подачі матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за вислугу років відсутні.
26.10.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії відповідно до самостійно поданих ним документів на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, посилаючись на відмову ДФС України оформити та подати документи для призначення пенсії.
Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови оформити всі необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до преамбули цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Частиною першою статті 1-1 Закону № 2262-XII передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
За змістом пункту б частини першої статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Згідно із пунктом «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Пунктом «а» частини першої та частини другої статті 12 Закону № 2262-XII встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Отже, право на призначення пенсії за вислугу років на умовах Закону №2262-XII мають, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького складу податкової міліції.
Відповідно до статті 48 Закону № 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно із пунктами 6-7 Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.
Пунктом 12 Порядку № 3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Згідно із пунктами 14 та 17 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Отже, закон чітко розрізняє компетенцію уповноваженого структурного підрозділу та органу, що призначає пенсію. Функції уповноваженого структурного підрозділу зводяться до оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії згідно з додатком 2, ознайомлення з ним особи, якій оформлюється пенсія, і направлення до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
При цьому, уповноважений структурний підрозділ щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів, не наділений повноваженнями перевіряти наявність чи відсутність підстав для призначення чи відмову у призначенні пенсії за вислугу років, в тому числі перевіряти наявність необхідної вислуги для призначення пенсії за вислугу років, оскільки такі повноваження належать органу, що призначає пенсію.
Таким чином, уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб наділені лише повноваженнями на підготовку та подання за зверненням особи необхідних документів до відповідних пенсійних органів, що призначають пенсії.
Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №0640/4686/18.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звільнений з податкової міліції з 27.09.2021.
04.10.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із заявою (вх.№1418/10 від 04.10.2021), в якій просив оформити всі необхідні документи (з урахуванням документів, доданих до цієї заяви) та подання про призначення йому пенсії за вислугу року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року і направити вказані документи до органу пенсійного фонду за місцем його проживання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області. До вказаної заяви додав, зокрема, заяву про призначення пенсії.
Разом з цим, доказів вчинення відповідачем-1 дій у відповідності до пункту 12 Порядку № 3-1 матеріали справи не містять.
Доводи відповідача-1, викладені у листі від 22.10.2021 №2996/10/04-97-07, про відсутність підстав для подачі матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років через недостатність вислуги років, неприйнятні, оскільки у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відсутні повноваження здійснювати перевірку наявності чи відсутності у позивача необхідної вислуги років для призначення пенсії у відповідності до Закону № 2262-XІІ.
За наведених обставин, відмовляючи позивачу в оформленні всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії відповідно до Закону №2262-XII та направлення матеріалів для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідач діяв протиправно.
При цьому, суд зауважує, що права позивача у даному випадку порушено саме вказаною протиправною відмовою відповідача-1, оформленою листом від 22.10.2021 №2996/10/04-97-07, а не діями щодо відмови.
За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в оформленні позивачу всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії та направленні таких матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленої листом від 22.10.2021 №2996/10/04-97-07, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
В розумінні пунктів 1, 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ, зокрема Державної податкової служби України, оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати саме Головне управління ДФС у Дніпропетровській області оформити позивачу необхідні документи та подання про призначення пенсії та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду питання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні, ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 908,00грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 908,00грн.
Зважаючи на те, що з 18.07.2022 по 22.07.2022 включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у щорічній відпустці, повне судове рішення складено першого робочого дня.
Керуючись ст. ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 25.07.2022.

Суддя М.М. Бухтіярова