Справа № 340/2874/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2022 року м. Дніпросправа № 340/2874/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року (головуючий суддя Дегтярьова С.В.) у адміністративній справі № 340/2874/21, розглянутої в порядку загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до Гайворонської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Казавчинська сільська рада, про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.06.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Гайворонської міської ради, 3 особи Казавчинської сільської ради, в якому просить стягнути з Гайворонської міської ради на його користь середню заробітну плату на період працевлаштування з 27.11.2020 року по 26.05.2021року у сумі 81 000,00 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що його 07.12.2006 року обрано на посаду секретаря Казавчинської сільської ради, 26.11.2020 року повноваження припинено на підставі пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад згідно рішення Гайворонської міської ради №2 від 26.11.2020 року.

При звільненні з посади у зв`язку із припиненням повноважень йому не надано попередньої посади спеціаліста-землевпорядника, та не проведено розрахунку по виплаті середньої заробітної плати за 6 місяців на підставі ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". Оскільки правонаступником Казавчинської сільської ради є Гайворонська міська рада, просить стягнути з відповідача заробітну плату на період працевлаштування згідно чинного законодавства.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відсутність в трудовій книжці позивача запису про звільнення з попереднього місця роботи унеможливлює внесення запису до трудової книжки про прийняття на роботу або виплату середньої заробітної плати на період працевлаштування на підставі ч.2 ст.33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт просять рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача та 3 особи до суду апеляційної інстанції не надійшли.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що особа, яка обіймала виборну посаду в органі місцевого самоврядування, має право на надання, після закінчення її повноважень, попередньої роботи або іншої рівноцінної роботи на тому самому або на іншому, за її згодою, підприємстві (установі, організації). У разі неможливості надання відповідної роботи, така особа має право, на період працевлаштування, на отримання середньої заробітної плати, яку вона одержувала на виборній посаді, але не більше шести місяців. У спірному випадку, вказуючи на відсутність у позивача права на збереження середньої заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутні докази про звільнення його з попередньої роботи (посади).

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлені обставини справи свідчать, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що ОСОБА_1 на підставі рішення сільської ради №81 від 27.04.2000 року прийнято з 01.05.2000 року на посаду спеціаліста- землевпорядника Казавчинської сільської ради.

Позивача 06.03.2003 року обрано на посаду посадової особи місцевого самоврядування, з 07.12.2006 року обрано на посаду секретаря Казавчинської сільської ради, після цього неодноразово переобрано на зазначену посаду, 26.11.2020 року повноваження припинено на підставі пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад згідно рішення Гайворонської міської ради №2 від 26.11.2020 року (записи в трудовій книжці за №11-18 а.с.9-10).

Відповідно до рішення другої сесії восьмого скликання Гайворонської міської ради №20 від 09.12.2020 року почата процедура реорганізації сільських рад, в тому числі Казавчинської сільської ради, шляхом приєднання до Гайворонської міської ради з адміністративним центром у місті Гайворон Кіровоградської області, згідно п.8 рішення міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Казавчинської сільської ради (а.с.12-15).

Сторони не заперечують, що 26.11.2020 року ОСОБА_1 отримав від відповідача трудову книжку, записом №18 у графі "Відомості про прийом на роботу, про переведення на іншу роботу та про звільнення" зазначено: повноваження припинено на підставі пп.4 п.2 розділу ІІ "Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад згідно рішення Гайворонської міської ради №2 від 26.11.2020 року.

Не погодившись, зокрема, з тим, що після звільнення за ним не було збережено право на отримання середньої заробітної плати, у зв`язку з неможливістю працевлаштувати на попередню чи рівноцінну посаду, позивач звернувся із позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Частиною 3 ст.7 вказаного Закону на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Право бути обраним одне із ключових конституційних прав громадян.

Статтею 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» врегульовано, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю.

Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 7 даного Закону встановлює несумісність статусу депутата місцевої ради з деякими посадами та видами діяльності.

Так, ч. 1 вказаної статті встановлює, що депутат місцевої ради, який перебуває на посаді керівника місцевого органу виконавчої влади чи на іншій посаді, на яку поширюються вимоги Конституції та законів України щодо обмеження сумісництва, не може поєднувати свою службову діяльність на цій посаді з посадою сільського, селищного, міського голови, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови та заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, а також з іншою роботою на постійній основі в радах, їх виконавчих органах та апараті.

Відтак приписи наведеної норми вимагають, що депутат повинен звільнитися з колишнього місця роботи.

Варто відзначити, що ініціатором звільнення у даному випадку має бути працівник, саме тому він повинен письмово попередити про власне бажання розірвати з установою трудовий договір, для цього працівник повинен написати заяву на звільнення, підстава звільнення п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Звільнення такого працівника від виконання виробничих або службових повноважень за основним місцем роботи на час виконання депутатських повноважень оформляється наказом (розпорядженням) роботодавця.

Видання такого наказу(розпорядження), якщо звільнення стосується особи, яка обрана секретарем місцевої ради, супроводжується його особистою заявою та копією рішення місцевої ради про його обрання на цю посаду.

Разом із тим, у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній запис про його звільнення з посади спеціаліста- землевпорядника Казавчинської сільської ради, також відповідні документи про звільнення позивача відсутні в сільраді.

За думкою суду апеляційної інстанції, халатне ставлення працівника або його роботодавця до виконання своїх обов`язків щодо правильного оформлення звільнення, не надає в подальшому такому працівнику право вимагати гарантії, передбачених ч.2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Так, халатне відношення позивача виявилося в тому, що він не написав особисту заяву про звільнення за п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України та не надав відповідні для цього документи. Поряд з цим, якщо вважати, що такі дії з боку позивача були, він повинен був вимагати від роботодавця вчинення дій щодо оформлення його звільнення.

Халатне відношення сільради до виконання своїх обов`язків виразилося в тому, що, остання, не винесла розпорядження щодо звільнення свого працівника із зазначенням підстав звільнення, а також в порушення п.2.28 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р., не внесла у графі 3 запис: «Звільнений у зв`язку з обранням на виборну посаду в таку-то організацію, п.5 ст.36 КЗпП України».

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Статтею 118 КЗпП України передбачено гарантії для працівників, обраних на виборні посади, відповідно до якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, органі.

Згідно правової позиції Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 219/2204/2016-ц, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню судами при виборі і застосуванні норм права, гарантії, передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» поширюються на колишніх секретарів сільради, які безпосередньо перед обранням на виборну посаду були працевлаштовані на іншій посаді і були звільнені з такого місця роботи згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП (перехід на виборну посаду).

Як наголосив суд касаційної інстанції, трудовий договір має бути припинено саме на підставі, передбаченій п. 5 ст. 36 КЗпП, запис про звільнення за такою підставою обов`язково має бути у трудовій книжці.

В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність в трудовій книжці позивача відповідного запису про звільнення у зв`язку з обранням на виборну посаду згідно п.5 ст.36 КЗпП України позбавляє позивача права на отримання шестимісячного середнього заробітку у зв`язку з відсутністю в матеріалах Казавчинської сільської ради, особовій справі позивача та його трудовій книжці запису про його звільнення з посади спеціаліста-землевпорядника Казавчинської сільської ради.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у адміністративній справі № 340/2874/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 діб.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай