Справа № 580/2211/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року справа № 580/2211/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури до Вільшанської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури (далі прокурор, позивач) подав позов до Вільшанської селищної ради (далі селищна рада, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вільшанської селищної ради щодо неоформлення правовстановлюючих документів на приміщення комунального закладу В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а також на земельну ділянку за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. В`язівок, вул. Центральна, 14;

- зобов`язати Вільшанську селищну раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення комунального закладу В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а також на земельну ділянку за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. В`язівок, вул. Центральна, 14.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем протягом тривалого часу не вчинено жодних дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та будівлі і земельну ділянку вказаного закладу культури, а відсутність таких документів створює передумови зловживань щодо розпорядження вказаними об`єктами.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Також, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальний заклад В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області.

01.06.2022 відповідач подав суду заяву про визнання позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Листом від 24.11.2021 № 50-1971вих-21 позивач звернувся до відповідача з проханням надати інформацію щодо:

- закладів культури на підпорядкованій території, які перебувають на балансі органу місцевого самоврядування та правовстановлюючі документи, на земельні ділянки та/або будівлі яких не виготовлялись;

- вжиття органом місцевого самоврядування заходів щодо виготовлення правовстановлюючих документів на приміщення кожного будинку культури та на земельні ділянки під закладами культури, які саме заходи вжито.

На вказаний запит, відповідач листом від 07.12.2021 № 03-33/978 повідомив, що на його території знаходяться заклади культури, зокрема, КЗ В`язівський ЦКД Вільшанської селищної ради. Земельна ділянка не сформована, орієнтовною площею 0,20 га. При формуванні бюджету на 2022 рік заплановано виділення коштів на виготовлення правовстановлюючих документів на приміщення кожного будинку культури та на земельні ділянки під закладами культури.

Виявлені порушення зумовили звернення до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1998 № 1775 Про нормативи забезпечення населення клубними закладами передбачено, що на території кожної сільської, селищної, міської ради має функціонувати як мінімум один (базовий) клубний заклад. Кількість місць у ньому визначається відповідно до сумарної чисельності населення всіх населених пунктів, що знаходяться на території ради, та наведеного нормативу.

До обєктів культурного призначення відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 грудня 2010 року № 2778-VI Про культуру (далі Закон № 2778-VI) належать цілісні майнові комплекси клубних закладів (клубів, будинків культури, палаців культури тощо), парків культури та відпочинку, бібліотек, музеїв, архівів історико-культурних заповідників, театрально-видовищних закладів (театрів, філармоній, концертних організацій, музичних колективів, ансамблів тощо), кінотеатрів, інших закладів культури; пам`ятки культурної спадщини, предмети колекцій, зібрання, фонди, будівлі, споруди культурного призначення та інші культурні цінності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

На підставі ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з п. а ч.2 ст.92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 125 ЗК України виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Закон № 1952-IV) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1952-IV встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Отже, речові права на нерухоме майно (будівлі, споруди, земельну ділянку) відповідача підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тому необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки та нерухоме майно, яке на них розміщене, прямо передбачена вищевказаними нормами.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад, до яких належить розпоряджання землями територіальних громад.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 12 Закону № 2778-VI суб`єктами діяльності у сфері культури є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування.

З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що управління об`єктами культури, у т.ч. прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності є обов`язком відповідної сільської ради.

Суд встановив, що рішенням Вільшанської селищної ради від 27.05.2019 № 5-5/VII прийнято у комунальну власність Вільшанської селищної ради В`язівський центр культури і дозвілля Городищенської районної ради.

Суд врахував п. 6 рішення відповідача від 10.01.2019 № 1-7/VII Про початок реорганізації Вербівської, Воронівської, В`язівської та Петриківської сільських рад шляхом приєднання до Вільшанської селищної ради, яким вирішено, що Вільшанська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків В`язівської сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України від 05.02.2015 № 157-VIII Про добровільне об`єднання територіальних громад повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

На підставі частини 3 ст. 8 цього Закону об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. У разі об`єднання всіх територіальних громад одного району в одну об`єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об`єднаної територіальної громади, а пов`язані з таким майном права та обов`язки належать об`єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що повноваження Вербівської сільської ради припинились, а повноваження щодо розпорядження її майном перейшли до відповідача.

Суд встановив, що відповідно до п.1.1 статуту комунального закладу В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області його засновником є Вільшанська селищна рада.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 21.02.2022 № 10-23-0.2-926/2-22 у державному земельному кадастрі відомості про земельну ділянку, на якій розміщено комунальний заклад В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області (с. В`язівок, вул. Центральна, 14), відсутні.

Також, відповідно до листа КП ЧООБТІ від 11.02.2022 № 4 право власності на комунальний заклад В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області не зареєстроване.

Отже, з огляду на визначену Законом № 1952-IV обов`язкову реєстрацію речових прав та надані відповідачу Законом № 280/97-ВР повноваження, його бездіяльність щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення будинку культури та земельну ділянку, на якій воно розташоване, не відповідає закону.

Відсутність заходів щодо оформлення речових прав свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення об`єкту культури, порушує права його користувачів на безпечні умови функціонування і розвитку.

Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Про прокуратуру відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (п. 1 ч. 6 ст. 23 вказаного Закону).

Зважаючи, що саме відповідач допустив спірну бездіяльність, суд дійшов висновку, що у цьому випадку порушені саме державні інтереси, і прокурор на підставі наведеної норми звернувся в суд обґрунтовано.

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на вказане підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Вільшанської селищної ради щодо неоформлення правовстановлюючих документів на приміщення комунального закладу В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а також на земельну ділянку за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. В`язівок, вул. Центральна, 14.

Зобов`язати Вільшанську селищну раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення комунального закладу В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а також на земельну ділянку за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. В`язівок, вул. Центральна, 14.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури (20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Софії Терещенко, 40А);

2) відповідач Вільшанська селищна рада (19523, Черкаська область, звенигородський район, смт. Вільшанка, вул. Шевченка, 190, );

3) третя особа комунальний заклад В`язівський центр культури і дозвілля Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області (19523, Черкаська область, звенигородський район, с. В`язівок, вул. Центральна, 14, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 21.07.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК