Справа № 528/447/22
Суддя: Вітківський М. О.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________
Справа № 528/447/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20.07.2022 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та фіксації технічними засобами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2022 серії ЕАО №5384643,-

в с т а н о в и в:

27 травня 2022 року позивач звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом, яким просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову від 12.05.2022 серії ЕАО №5384643 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором сектору поліцейської діяльності №1 (м.Гребінка) відділення поліції №1 (м.Пирятин) Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шевченком Юрієм Володимировичем, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн. Крім того, просить розглядати справу за правилами спрощеного письмового провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та без його присутності.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 12.05.2022 року інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (м.Гребінка) відділення 31 (м.Пирятин) Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шевченком Ю.В. відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО№5384643 за ч.2 ст.126 КУпАП на суму штрафу 3400 грн., відповідно до якої 12.05.2022, о 21-31 год. в м.Гребінка по вул. Магістральній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «JOG POCHE» д.н.з. НОМЕР_1 , без відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно і підлягає скасуванню, оскільки зупинка мопеду, який він котив по тротуару, здійснена без наявності законних підстав зупинки згідно зі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», тому на думку позивача всі подальші дії та рішення інспектора є протиправні, крім того в оскаржуваній постанові не чітко викладено суть порушення, крім того на думку позивача в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не керував мопедом, а котив його по тротуару, крім того в оскаржуваній постанові не зазначені жодні докази на підтвердження вчинення ним вказаного правопорушення. З цих підстав позивач і звернувся до суду з вказаним позовом.

30.05.2022 року ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Визначено відповідачу строк для подання відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 02 червня 2022 року. Відповідач, ухвалу про відкриття провадження у справі з доданими до неї документами отримав 02 червня 2022 року. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Станом на день розгляду справи по суті сторонами не надано інших письмових доказів, не заявлено клопотань щодо розгляду даної справи з викликом сторін.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи на адресу суду не надходило, відповідачем відзиву на позовну заяву в установлений в ухвалі строк не на надано, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказах.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 12.05.2022 року інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (м.Гребінка) відділення №1 (м.Пирятин) Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шевченком Ю.В. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО№5384643 за ч.2 ст.126 КУпАП на суму штрафу 3400 грн., відповідно до якої 12.05.2022, о 21-31 год. в м.Гребінка по вул. Магістральній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «JOG POCHE» д.н.з. НОМЕР_1 , без відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію».

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках визначених законом здійснює повноваження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотримання Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 (а) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є саме керування ним транспортним засобом, тобто виконання функцій водія.

Як на підставу своєї невинуватості у вчиненні даного правпорушення ОСОБА_1 посилається на той факт, що він не керував транспортним засобом, тобто інспектор поліції не мав права вимагати від нього відповідне посвідчення водія.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач, відповідно до ст.251КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Також Верховний Суд у вказаній постанові вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, співробітники поліції, суб`єкти владних повноважень, зобов`язані застосовувати вказані правові позиції у своїй діяльності щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в частинах другій та шостій статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 12.05.2022 року ПДР України.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідачем також не було надано відзив на позов, таким чином не спростовано інформацію про фактичні обставини на які посилається позивач.

Відповідно частини 4 статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, та ту обставину, що відповідачем не надано суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити, скасувати постанову серії ЕАО №5384643 від 12 травня 2022 року, а провадження у справі закрити.

Крім того, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом «Про судовий збір» за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Полтавській області.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн, що стверджується копіює квитанції від 23.05.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 79, 94, 99,139, 159, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2022 серії ЕАО №5384643 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО№5384643 від 12.05.2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400,00 грн.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути із Головного управління національної поліції в Полтавській області (, місце розташування: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вул. Пушкіна, будинок 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605

Суддя М. О. Вітківський