Справа № 160/3548/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Справа № 160/3548/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) в нарахуванні та виплаті щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік стажу понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ (подад 20 років);
- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити починаючи з 01.01.2015 року щомісячну доплату до пенсії за понаднормований стаж із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи подад 20 років, але не вище 75% заробітку відповідно до вимог п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ, з урахуванням виплачених сум щомісячних доплат за понаднормований стаж роботи згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону №1058-ІV.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що має право на перерахунок пенсії шляхом збільшення на 1% заробітку за рік з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2015 року як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС
Ухвалою суду від 06.04.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач надав до суду відзив, у якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити посилаючись на те, що розмір пенсії розраховано за приписами ст.40, ст.28, ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм спеціального Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто за односкладовою формулою. Для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.27 зазначеного закону, тобто за двоскладовою формулою, необхідно надати відповідну заяву, одночасно зазначає, що даний розрахунок пенсії призведе до зменшення її розміру.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком як ліквідатор ЧАЕС відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон України №796-ХІІ) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України №1058-ІV) зі зменшенням пенсійного віку.
У жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату щомісячної доплати за понаднормований стаж роботи відповідно до ч.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ із урахуванням виплачених за цей період сум щомісячних доплат за понаднормований стаж згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV.
Відповідач листом №М-346 від 22.11.2017 року відмовив у задоволенні заяви, оскільки враховані законодавством всі пільги.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії протягом тривалого часу в частині доплати за понаднормований стаж з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України №796-ХІІ.
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Тобто, вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України №1058-ІV або спеціальним Законом України №796-ХІІ.
Статтею 55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Частиною 2 статті 56 Закону №796-XII передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058.
Частина 2 ст.27 Закону України №796-XII визначає порядок розрахунку частини розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня чинності цього закону, шляхом визначення відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом. Розрахунок пенсії за період стажу до 01.04.2004 року здійснюється за приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», а частина розміру пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 року за умовами Закону №1058.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VІІІ, згідно із п.3 ч.2 розділу І якого частину 2 ст.56 Закону №796-XII, доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно ч.2 ст.27 Закону №1058, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Таким чином, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VІІІ, редакція ч.2 ст.56 Закону №796-XII має обов`язкову умову призначення пенсії на умовах ч.2 ст.27 Закону №1058-IV.
Разом з тим, ст.27 Закону №1058-IV закріплено два варіанта здійснення розрахунку розміру пенсії: відповідно до п.1 за новою формулою та за приписами п.2 за двоскладовою формулою.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу розраховано розмір пенсії з урахуванням односкладової нової формули.
Для перерахунку пенсії за двоскладовою формулою, позивач з відповідною заявою до відповідача не звертався, а тому позовні вимоги щодо бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у нарахуванні та виплати щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік стажу понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі є такими, що заявлені передчасно.
Суд звертає увагу, що бездіяльність невиконання дій або неприйняття рішення, що вимагається від суб`єкта владних повноважень відповідно до законодавства.
Дія здійснення суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пенсію позивача.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про розрахунок, перерахунок пенсії, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є передчасними та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом.
Суд зазначає, що порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, які визначеніст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, суд звертає увагу, згідно відзиву відповідача розрахунок пенсії позивача щодо нарахування та виплати щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний повний рік стажу понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі призведе до зменшення її розміру.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Суд не застосовує правила розподілу судових витрат, визначених ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова