Справа № 580/963/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року справа № 580/963/22

15 годин 25 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Мельникової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/963/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [особисто]

до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) [представник - не прибув]; Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) [представник - Константинов С.А. згідно витягу ЄДР], ДФС України (04053, Київ, Львівська площа, 8, ) [представник - не прибув], Голови комісії з реогранізації Державної фіскальної служби - директора Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України Якубівського Володимира Леонідовича (вул. Межигірська 11, м. Київ, 04701) [не прибув],

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа 8, ) [представник - не прибув]

про визнання протиправним і скасування індивідуального акта та забов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

02.02.2022 вх.№5286/22 (штамп поштової кореспонденції 31.01.2022) позивач, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити дії, ДФС України, Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - директора Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України Якубівського Володимира Леонідовича третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Державна податкова служба України, 04.03.2022 вх.№8820/22 (а.с.70-77, а.с.79-85), просить:

- скасувати наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.12.2021 №167-0 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління супроводження судових спорів Головного управління ДПС у Черкаській області (код в );

- стягнути з Головного управління ДФС у Черкаській області (код в ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2022 по день ухвалення рішення судом включно.

Ухвалою від 03.02.2022 ЄДРСР 103225407 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 24.02.2022, відкладено на 09.03.2022, 04.04.2022. 04.04.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.04.2022, оголошено перерву до 15.04.2022 залучено співвідповідачем ДФС України. 20.04.2021 зупинене провадження та витребувані повторно у Головного управління ДФС у Черкаській області та ДФС України належним чином засвідчені копії всіх наявних доказів на підтвердження обставин створення/діяльності ліквідаційних комісій ДФС України та Головного управління ДФС у Черкаській області, доказів створення/діяльності комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Черкаській області у контексті проходження публічної служби працівника юридичного підрозділу-позивача. 07.06.2022 поновлене провадження з призначенням розгляду на 13.06.2022 - залучений до участі співвідповідачем Голова комісії з припинення Державної фіскальної служби директора Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України Якубівський Володимир Леонідович - працівник Міністерства фінансів України та зупинене провадження. 08.07.2022 з урахуванням отримання сторонами відзиву від Голови комісії з припинення Державної фіскальної служби директора Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України Якубівського Володимира Леонідовича поновлене провадження з проведенням судового засідання та проголошенням вступної і резолютивної частини рішення суду.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що оскаржуваним наказом ОСОБА_2 неправомірно звільнено з Головного управління ДФС у Черкаській області у зв`язку із припиненням Головного управління ДФС у Черкаській області з повним скороченням посад та чисельності, відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП). Оскаржуваний індивідуальний акт, на переконання позивача, є протиправним, позаяк згідно ч. 2 ст. 40 КзпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу та одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами організації виробництва і праці не запропоновані працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Позивач вважає, що Головне управління ДПС у Черкаській області є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Черкаській області, станом на дату звільнення позивача, протиправно не запропонувало позивачу рівнозначної або іншої вакантної посади, проте на час звільнення позивача була вакантна посада головного державного ревізора-інспектора в юридичному управлінні, що була рівнозначна посаді з якої позивача звільнено та відповідала кваліфікації позивача, у зв`язку із чим Головне управління ДПС у Черкаській області не виконало обов`язку із працевлаштування працівника ліквідованої установи, відтак оскаржуваний наказ належить скасуванню, а позивач поновленню на роботі зі стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Головне управління ДПС у Черкаській області позов не визнало, 21.02.2022 вх.8185/22 (а.с.29-57) і 01.04.2022 вх.№10173/22(а.с.129-130) представником подано до суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позову. Згідно відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Черкаській області наразі знаходиться в стані припинення. Посадові особи Головного управління ДПС у Черкаській області до ліквідаційної/реорганізаційної комісії Головного управління ДФС у Черкаській області не входили та на дату подання відзиву не входять, у зв`язку із чим твердження позивача, що Головне управління ДПС у Черкаській області станом на 31.12.2021 є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Черкаській області є помилковим, позаяк після проведення процедури реорганізації Головного управління ДФС у Черкаській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Черкаській області (здійснене на виконання Постанови №537), проте Головне управління ДФС у Черкаській області продовжило діяльність в частині виконання функцій пов`язаних з реалізацією підрозділами податкової міліції та її посадових осіб повноважень, прав та обов`язків (компетенцій), що покладалися на такі підрозділи. Указані функції станом на дату виникнення спірних правовідносин Головному управлінню ДПС не передавались. Головним управлінням ДПС України у грудні 2019 року виконано обов`язки правонаступника Головного управління ДФС України у Черкаській області в частині надання пропозиції аналогічної посади ОСОБА_1 перед вивільненням, якою позивач фактично скористався: був призначений 06.12.2019 в порядку переведення до Головного управління ДПС України у Черкаській області (наказ від 05.09.2019 №19-о). У подальшому позивач був переведений до Головного управління ДФС України у Черкаській області на підставі його власної заяви (наказ від 17.01.2020 №19-о). Інших обов`язків, у зв`язку із припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» (ліквідація державного органу), крім як попередження про наступне вивільнення та виплати вихідної допомоги (яку позивач отримав і не заперечує), на суб`єкта призначення законодавець не покладається. Позивач не оскаржує підстави звільнення, проте просить скасувати наказ. Правові висновки щодо поновлення незаконно звільненого працівника має бути здійснено саме на тій посаді, з якої його було незаконно звільнено, неодноразово викладена Верховним Судом, у зв`язку із чим вимога позивача про поновлення його на посаді головного державного-ревізора інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків юридичного управління (управління супроводження судових спорів) Головного управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 4413663) суперечить вимогам трудового законодавства. Відповідно до наказів Головного управління ДПС у Черкаській області у 2020-2021 роках було проведено 1 добір та 6 конкурсів на вакантні посади управління супроводження судових справ Головного управління ДПС у Черкаській області, станом на 31.12.2021 від ОСОБА_1 не надходило заяв (документів, інформації) про бажання брати участь у конкурсах.

Відповідач Головне управління ДФС у Черкаській області, ДФС України процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористались, не клопотали про заміну неналежного відповідача. 01.04.2022 вх.№10173/22 представник Головного управління ДПС у Черкаській області зазначив, що позивач не може вимагати поновлення в органі, де раніше не працював.

04.04.2022 представник Головного управління ДПС у Черкаській області і позивач у судовому засіданні повідомили про звільнення особи, яка здійснювала ліквідаційну процедуру у регіональному підрозділі, проте документів на підтвердження не надали. Позивач вказав, що наразі в Головному управлінні ДФС у Черкаській області відсутні будь-який штатний персонал, скорочені усі штатні посади, не призначений ні голова комісії з реорганізації, не сформований ні склад комісії, тобто наявні усі ознаки, що державний орган позбавлений виконувати певні адміністративні функції та не може проводити заходи з реорганізації, у зв`язку із чим поновлення на посаді в ГУ ДФС у Черкаській області є неможливим, неефективним та таким, що не відновить порушені права позивача. Ефективним же способом захисту порушеного права позивач вважає поновлення позивача до Головного управління ДПС у Черкаській області на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління ГУ ДПС у Черкаській області, увівши до штатного розпису вказану посаду або на посаду головного державного інспектора управління супроводження судових спорів ГУ ДПС у Черкаській області ().

08.07.2022 вх.№19735/22 надійшов до суду відзив на позовну заяву Голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби директора департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України, де обґрунтовані підстави для відмови у позові та розмежовані наслідки реорганізації та ліквідації ДФС.

Третя особа у судові засідання не прибула. Представник ДПС України 13.04.2022 вх.№11021/22 стверджує: «позивач ніколи не перебувала у трудових відносинах з ДПС та її територіальними органами, а отже «поновлення», що вимагає Позивач є протиправним. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі №640/18679/18 повноваження суду під час вирішення трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не варто ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця. ДПС не є та не було роботодавцем позивача, до ДПС не передавались обліково-фінансові документи від Головного управління ДФС у Черкаській області». Представник ДПС України 09.06.2022 вх.№16387/22 просила розгляд справи здійснити без участі представника Державної податкової служби України, позовні вимоги залишити без задоволення, проте обґрунтування не зазначені.

04.03.2022 через систему Електронний суд позивач подав до суду відповідь на відзив, де (крім доводів викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог) вказав, що з 06.09.2019 по 20.01.2020 позивач працював в ГУ ДПС у Черкаській області на посаді головного державного-ревізора інспектора юридичного управління, представляв інтереси головного управління в судах та інших державних органів, виконував функції юриста, тобто є цивільною особою (державним службовцем) не є податковим міліціонером, «не має відношення до податкової міліції», позаяк перебував у трудових відносинах з юридичною особою, яка була наділена адміністративною та контролюючою компетенцією, номенклатура посади позивача відповідала тим завданням та функціям, що на той час виконувало ГУ ДПС у Черкаській області () відповідно до Податкового кодексу України. За попередньою усною домовленістю з безпосереднім керівництвом позивач був змушений надати згоду на переведення до ГУ ДФС у Черкаській області (яке перебувало у стані реорганізації) з метою включення його, як працівника юридичного підрозділу до складу комісії з реорганізації, строк перебування у трудових відносинах з ГУ ДФС у Черкаській області «був обговорений» не більше, як на два місяці, однак в силу того, що ГУ ДПС у Черкаській області, як правонаступником не було запропоновано будь-якої вакантної посади строк перебування позивача в ГУ ДФС у Черкаській області затягнувся до 31.12.2021.

01.04.2022 від представника Головного управління ДПС у Черкаській області до суду надійшло заперечення на позовну заяву в новій редакції, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім доводів викладених у відзиві на позов додатково вказав, що позивач просить поновити його на посаді в юридичній особі (Головному управлінні ДПС у Черкаській області, ), в якій ОСОБА_1 на момент свого звільнення не працював, конкурс та/або процедуру переведення не проходив. Головне управління ДФС у Черкаській області з якою позивач перебував у трудових правовідносинах як на момент виникнення спірних правовідносин так і на даний час не ліквідована, отже, ГУ ДФС у Черкаській області є належним відповідачем у даній справі. 17.01.2020 позивачем було добровільно (докази примусу матеріали справи не містять) за власним бажанням написано заяву про звільнення із займаної посади головного державного ревізора - інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Черкаській області у порядку переведення до Головного управління ДФС у Черкаській області з 20.01.2020 згідно п.2 ч.1 ст. 41 Закону України «Про державну службу», що не заперечується та не спростовується позивачем. Доводи позивача про те, що вищезазначена заява була написано під примусом (за вимогою) не підтверджується документальними доказами. Твердження позивача про те, що його перебування в ГУ ДФС у Черкаській області мало тимчасовий характер та не повинно було перевищувати 2 місяці не обґрунтовано і не підтверджено належними та допустимими доказами, позаяк відповідно до норм Закону України «Про державну службу» посада головного державного інспектора сектору правового забезпечення відноситься до категорії «В», державні службовці перебувають на таких посадах безстроково (обмеження перебування стосуються виключно віку державних службовців).

У судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Представник Головного управління ДПС у Черкаській області, ДПС України, Голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби директора департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України заперечили позовні вимоги, просили відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачами, третьою особою аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач працював в органах податкової служби з 24.10.2011 до 31.12.2021, тому твердження представника ДПС України «ніколи не працював» спростоване, зокрема відомостями: з 04.07.2017 призначений на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДФС до платників податків юридичного управління Головного управління ДФС у Черкаській області (наказ №281-о від 30.07.2017); відповідно до наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.09.2019 №343-ої «Про звільнення працівників», наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.09.2019 №19-о, у зв`язку із реорганізацією Головного управління ДФС у Черкаській області, шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Черкаській області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказу Державної фіскальної служби України від 31.07.2019 № 7-рг «Про реорганізацію головних управлінь ДФС в областях та м. Києві», наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019 №17 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Державної податкової служби України», відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу», ОСОБА_1 був 05.09.2019 звільнений з Головного управління ДФС у Черкаській області з посади головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДФС до платників податків юридичного управління Головного управління ДФС у Черкаській області та призначений у порядку переведення з Головного управління ДФС у Черкаській області з 06.09.2019 до Головного управління ДПС у Черкаській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Черкаській області, на підставі заяв ОСОБА_1 ; згідно з наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.01.2020 №19-о, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 Закону України від 10.12.2015 №889-VIІI «Про державну службу» та пункту 5 статті 36 КЗпП України, ОСОБА_1 був звільнений 20.01.2020 з посади головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Черкаській області у зв`язку з переведенням його на роботу до Головного управління ДФС у Черкаській області (підстава: заява ОСОБА_1 , лист Головного управління ДФС у Черкаській області від 26.12.2019 № 27935/23-00-04-0134); згідно з наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.01.2020 №3-о, ОСОБА_1 призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДФС до платників податків юридичного управління в порядку переведення з Головного управління ДПС у Черкаській області; 22.01.2020 позивач (в установленому порядку) попереджений про наступне вивільнення з посади головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДФС до платників податків юридичного управління; відповідно до наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 23.06.2020 №23-о, у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі, ОСОБА_1 переведений на посаду головного державного інспектора сектору правового забезпечення; 26.07.2021 позивач попереджений про наступне вивільнення з посади головного державного інспектора сектору правового забезпечення Головного управління ДФС у Черкаській області відповідно до п.1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу»; згідно з наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.12.2021 №167-о, відповідно до підпункту першого пункту першого та пункту четвертого статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, пункту першого частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України та Закону України від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки», підпункту 2 пункту 10 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.01.2021 №1150-ІХ «Про Бюро економічної безпеки України», постанов Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», від 12.05.2021 №510 «Про утворення бюро економічної безпеки України», керуючись підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (зі змінами) та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 №761 «Про внесення змін в додаток 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 №85» та наказів Державної фіскальної служби України «Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України» від 23.07.2021 № 22-рг у зв`язку з припиненням Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Черкаській області «Про вивільнення працівників Головного управління ДФС у Черкаській області» від 26.07.2021 №6-рг у зв`язку з припиненням Головного управління ДФС у Черкаській області з повним скороченням посад та чисельності, припинено державну службу та звільнено 31.12.2021 ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектору правового забезпечення Головного управління ДФС у Черкаській області у зв`язку з припиненням Головного управління ДФС у Черкаській області з повним скороченням посад та чисельності, відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України.

Вважаючи наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.12.2021 №167-о протиправним, позивач звернувся із позовом до суду з метою поновлення на держаній службі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам щодо порядку вивільнення з державної служби під час ліквідації державного органу задля захисту від незаконного звільнення, суд зазначає про таке.

Конституцією України (стаття 43) визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина 2 статті 1 Закону № 889-VIII). Згідно з частинами 2,3 статті 5 Закону №889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону № 889-VIII визначено, що вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з частиною 5 статті 22 Закону №889-VIII (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (ст. 87 цього Закону). Згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII (в чинній редакції) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, ліквідація державного органу.

Згідно з частиною третьою статті 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Сторонами визнається, що порушень під час попередження ОСОБА_1 про реорганізацію державного органу і скорочення чисельності щодо форми на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889 (а.с.21), строків (22.01.2022) і порядку (пропозиція вакантних посад буде здійснюватися Головним управлінням ДПС у Черкаській області) та під час попередження 26.07.2021 відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону №889 у зв`язку з припиненням державної служби не допущено Головним управлінням ДФС у Черкаській області.

Позивач переконаний, що у разі звільнення за пунктом 1-1 частини першої статті 87 Закону №889 мав легітимні очікування пропозиції вакантних посад від Головного управління ДПС у Черкаській області як працівник юридичної служби.

Згідно з постановою КМУ від 26.11.2008 № 1040 «Про затвердження Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації» з питань організації та проведення правової роботи юридична служба керується актами Мін`юсту. Покладення на юридичну службу (крім юридичних служб місцевих держадміністрацій) обов`язків, що не належать або виходять за межі її компетенції, не допускається (п.12).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з частиною 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 цієї статті встановлюються законом, що регулює їх статус.

Відповідно до частини 6 статті 49-2 КЗпП України вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу» здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Верховний Суд України в постановах від 04.03.2014 у справі № 21-8а14, від 27.05.2014 у справі № 21-108а14 сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Оцінюючи твердження позивача про очікування пропозицій після попередження 26.07.2021 для подальшого працевлаштування, суд вивчив обставини ліквідації Головного управління ДФС у Черкаській області та зазначає про таке.

Суд встановив, що у змісті попередження про наступне звільнення за п.1-1 ч.1 ст.87 Закону №889 (а.с.138) не йдеться про пропозиції вакантних посад - на відміну від попередження про реорганізацію про наступне вивільнення від 22.01.2020 за п.1 ч.1 ст.87 Закону №889 (а.с.21), тому суд не виявив підстав для стверджування/підтвердження очікувань позивача щодо подальшого працевлаштування у Головному управлінні ДПС у Черкаській області у разі ліквідації державного органу та утворення БЕБ.

Згідно з постановою Кабінету міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» було постановлено: 1. Утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. 2. Установити, що: Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок); Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства; Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності; забезпечення діяльності Державної податкової служби та Державної митної служби у 2018 та 2019 роках здійснюватиметься в межах видатків, передбачених Державній фіскальній службі; Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Державна фіскальна служба до часу утворення центральних органів виконавчої влади, зазначених у цьому пункті, має повний доступ до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на Державну податкову службу та Державну митну службу.

За розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» щодо функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з постановою Кабінету міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було вирішено: 1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. 2. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. 3. Установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. 4. Визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності. Згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 визначено Перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються зокрема Головне управління ДПС у Черкаській області (). Відповідно до додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 передбачений Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються зокрема Головне управління ДФС у Черкаській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Черкаській області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код 39392109), станом на дату виникнення спірних правовідносин, як юридична особа перебуває у стані припинення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема Головне управління ДПС у Черкаській області (). На виконання постанови КМУ наказом ДПС України від 12.11.2020 №643 затверджено Положення про територіальні органи ДПС, зокрема Положення про Головне управління ДПС у Черкаській області. Згідно з положенням Головне управління ДПС у Черкаській області є правонаступником майна та обов`язків Головного управління ДПС у Черкаській області (). Відповідно до завдань, звертається до суду у випадках передбачених законом, забезпечує самопредставництво ДПС та Головного управління ДПС у Черкаській області у судах. Головне управління ДПС у Черкаській області є контролюючим органом, органом стягнення. Головне управління ДПС у Черкаській області утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та є розпорядником бюджетних коштів. Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС утвореними, як відокремленими підрозділами повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідовуються.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.09.2020 до Реєстру внесений запис про створення відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Черкаській області ().

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Черкаській області () 15.07.2021 припинене, про що здійснений запис: 015019251.

Конституційний Суд України, розглядаючи питання захисту трудових прав громадян, зазначав, що: держава, забезпечуючи стабільність трудових правовідносин, здійснює їх нормативне регулювання з метою створення справедливих, безпечних і сприятливих для життя і здоров`я умов праці, підвищення її продуктивності, гарантування рівності прав та можливостей кожного працівника, збереження його працездатності, трудового довголіття, захисту на випадок безробіття; законодавча діяльність у сфері регулювання праці, зокрема щодо умов та порядку припинення трудових правовідносин, має відповідати нормам і принципам, визначеним у Конституції України, а також узгоджуватися із міжнародними зобов`язаннями, що випливають з участі України у діяльності міжнародних організацій (абзац шостий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Перший сенат) від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019); зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права; вільний вибір передбачає різноманітність умов праці, проте сталими (обов`язковими) є гарантії захисту працівника від незаконного звільнення за будь-яких умов праці (абзац перший підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 04.09.2019 № 6-р(II)/2019).

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року (далі - Конвенція №158), що поширюється на всі галузі економічної діяльності та на всіх осіб, які працюють за наймом (пункт 1 статті 2) трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби (стаття 4).

Невід`ємним елементом реалізації конституційного права на працю є забезпечення державою належних гарантій від незаконного звільнення. Звільнення може вважатись таким, що відповідає припису частини шостої статті 43 Конституції України, якщо воно здійснено на підставі закону, норми якого відповідають вимогам верховенства права, потреба звільнення спрямована на досягнення правомірної (легітимної) мети, а застосовані під час звільнення особи заходи є домірними (пропорційними).

Під час розгляду справи суд встановив, що 25.03.2021 набрав чинності Закон України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28.01.2021 №1150-IX (далі Закон №1150-IX). Згідно з ч.2 п.10 Розділу 6 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1150-IX доручено Кабінету Міністрів України не пізніше шести місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію Державної фіскальної служби України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» було затверджено граничну чисельність працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади згідно з додатком 1, зокрема й Державної фіскальної служби України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 №761 були внесені зміни в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» із виключенням позиції: ДФС 4604.

Оскільки Законом України «Про Бюро економічної безпеки України» зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити ліквідацію ДФС, постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2021 №761 граничну чисельність працівників ДФС скорочено повністю, суд доходить висновку, що мала місце передбачена Законом ліквідація органу, де проходив службу позивач, а не реорганізація.

Сучасна доктрина трудового права розрізняє домінуючий консервативний та ліберальний підходи. Для службових відносин (адміністративних за своєю сутністю) трудове право залишається «материнською галуззю», що є абсолютно природнім і логічним кроком законодавця. (https://supreme.court.gov.ua/supreme/pres-centr/zmi/959678/). В адміністративному процесі під судовою доктриною розуміються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Об`єктивне сприйняття й оцінка учасниками адміністративного процесу, адміністративним судом адміністративно-правових понять (категорій) мають ґрунтуватися на засадничих положеннях науки Загального адміністративного права, принципах юридичної методології (https://rd.ua/storage/attachments/13691.pdf). Ідея доктрини «зміст над формою (equity above the form)» і принципу «превалювання сутності над формою» (стаття 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), коли операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, полягають у кваліфікації наслідків виконання правочину у співмірності змісту над зовнішнім оформленням (справа 580/961/19; https://supreme.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/supreme/2022_prezent/2022_07_04_Trofimova.pdf)

Позивач в обґрунтуванні позову і доводів протиправності наказу №167-о стверджує, що «...під час звільнення йому не запропонували усіх можливих рівнозначних та вакантних посад в зв`язку із чим спірний наказ належить скасуванню...».

Надаючи оцінку твердженню, суд зазначає, що відповідно до ст. 87 Закону №889-VIII та статті 49-2 КЗпП України, обов`язок суб`єкта призначення або керівника державної служби запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, виникає у роботодавця виключно у разі здійснення реорганізаційних змін у органі (скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади), проте позивач звільнений у зв`язку із ліквідацією органу. Аналіз положень Закону №889-VIII та КЗпП України вказує на те, що у разі ліквідації органу у роботодавця не виникає обов`язку надання пропозиції працівнику обіймати іншу рівнозначну посаду державної служби або нижчу. Оскільки позивача звільнено з посади державної служби відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» (ліквідація державного органу), то доводи позивача суд визнає необґрунтованими, очікування безпідставні.

У Головного управління ДПС у Черкаській області () як органу, що став правонаступником частини функцій Головного управління ДПС у Черкаській області () не виникає обов`язку пропонувати позивачеві посаду, позаяк доказів «досягнутих домовленостей» матеріали справи не містять, на момент створення юридичної особи (), позивач не перебував у трудових відносинах з роботодавцем - Головним правлінням ДПС у Черкаській області (), позаяк проходив службу (за власною заявою, нескасованим наказом у Головному управлінні ДФС у Черкаській області на посаді головного державного інспектора сектору правового забезпечення Головного управління ДФС у Черкаській області (наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 23.06.2020 №23-о).

Доводи позивача, що «попереднє місце позивача є посада головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДПС до платників податків юридичного управління в Головному управлінні ДПС у Черкаській області», суд визнає необґрунтованими /помилковими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст. 87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та/або 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Як встановлено судом, 26.07.2021 позивач правомірно попереджений про наступне звільнення з посади головного державного інспектора сектору правового забезпечення Головного управління ДФС у Черкаській області відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із чим суд доходить висновку, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області дотримано процедуру звільнення позивача, встановлену ч.3 ст. 87 Закону №889-VIII, у зв`язку із переданими функціями і повноваженнями до БЕБ за Законом №1150-IX.

Згідно з частиною 5 статті 22 Закону №889-VIII (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу. Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Суд зазначає, що для здійснення переведення повинна бути не лише згода державного службовця, а й згода суб`єкта призначення або керівника державної служби до якого переводиться службовець, при цьому положення ст.ст.22, 41 Закону №889-VIII має диспозитивний характер, тобто дана норма не зобов`язує суб`єкта призначення або керівника державної служби переводити державного службовця, а визначає право державного службовця бути переведеним.

Суд врахував, що працевлаштування позивача на посаді головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління супроводження судових спорів Головного управління ДПС у Черкаській області () неможливе: не було наказу уповноваженої особи органу, прийнятого за наслідками участі позивача у конкурсі на зайняття вакантної посади, або у разі переведення на таку посаду з Головного управління ДПС у Черкаській області () у зв`язку із правонаступництвом у частині функцій, майна та обов`язків Головного управління ДПС у Черкаській області (), що передані Головному управлінню ДПС у Черкаській області () згідно з положенням затвердженим наказом ДПС України від 12.11.2020 №643. Станом на дату звільнення позивач офіційно працював у Головному управлінні ДФС у Черкаській області, правонаступником у іншій частині функцій за Законом №1150-IX яких Головне управління ДПС у Черкаській області () безпосередньо не є, у зв`язку із чим позивач не міг бути призначений на посаду працівника юридичної служби до Головного управління ДПС у Черкаській області () у порядку переведення.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей інтернет-ресурсу (https://ck.tax.gov.ua/dfs-u-regioni/robota-z-pers/vakansii/), Головним управлінням ДПС у Черкаській області у 2020-2021 роках були оголошені та проведені конкурси на зайняття вакантних посад категорії «В», зокрема: 04.06.2021 на посаду інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління супроводження судових справ; 12.10.2021 на посаду старшого державного ревiзора-інспектора юридичного сектору. Судом не встановлено волевиявлення позивача щодо участі у конкурсах на зайняття посад у Головному управлінні ДПС у Черкаській області ().

Позивач не обґрунтував легітимні очікування щодо призначення на посаду у Головному управлінні ДПС у Черкаській області () у порядку переведення, не брав участі у конкурсах на зайняття вакантних посад, не підтвердив доказами твердження щодо «досягнутих домовленостей» між публічними службовцями, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення похідної вимоги про зайняття позивачем посади у Головному управлінні ДПС у Черкаській області ().

Суд врахував висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 20.01.2021 у справі №640/18679/18: «ураховуючи приписи частини першої статті 235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі. Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі». У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що поновлення на рівноцінній (рівнозначній) посаді не відповідає приписам статті 235 КЗпП України та є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Беручи до уваги встановлену під час розгляду справи правомірність наказу від 20.12.2021 №167-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та дій Головного управління ДФС у Черкаській області та співвідповідачів щодо звільнення позивача у зв`язку із ліквідацією органу, а також те, що посада, на яку просить бути поновлений позивач у органі, який не є безпосереднім правонаступником органу, з якого позивача звільнено, суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення позивача на посаді головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління супроводження судових спорів Головного управління ДПС у Черкаській області ().

Позивач у судовому засіданні під час розгляду справи по суті наголосив, що: «виконував функції юриста, тобто є цивільною особою (державним службовцем) не маючи ніякого відношення до податкової міліції - перебував у трудових відносинах з юридичною особою, яка була наділена адміністративною та контролюючою компетенцією, номенклатура посади позивача відповідала тим завданням та функціям, що на той час виконувало ГУ ДПС у Черкаській області () відповідно до Податкового кодексу України та надав згоду на переведення до ГУ ДФС у Черкаській області (яке перебувало у стані реорганізації) з метою включення його, як працівника юридичного підрозділу до складу комісії з реорганізації». Оцінюючи такі доводи, суд зазначає таке.

Аналіз змісту постанови Кабінету міністрів України від 18.12.2018 №1200 вказує на те, що повноваження Державної фіскальної служби унаслідок її реорганізації було поділено, здійснення повноважень та виконання функції визначено здійснювати до утворення відповідних органів: Державної податкової служби (повноваження та функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску; центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

З утворенням Головного управління ДПС у Черкаській області () повноваження та функції Головного управління ДФС у Черкаській області у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску було передано Головного управління ДПС у Черкаській області (). Функції та обов`язки щодо забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України залишено за Головним управлінням ДФС у Черкаській області до утворення центрального органу виконавчої влади (25.03.2021 набрав чинності Закон №1150-IX).

Суд враховує, що хоча позивач не є працівником податкової міліції - є державним службовцем, проте станом на дату звільнення проходив службу у органі та виконував посадові обов`язки із правового забезпечення органу, який ліквідовується (мав функції та обов`язки щодо забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що не належать до сфери повноважень органів ДПС, позаяк утворене БЕБ), у зв`язку із чим доводи позивача, щодо його перебування у трудових відносинах з юридичною особою, яка була наділена адміністративною та контролюючою компетенцією, номенклатура посади позивача відповідала завданням та функціям, які на той час виконувало ГУ ДПС у Черкаській області () відповідно до Податкового кодексу України, суд вважає необґрунтованими.

Суд зазначає, що повноваження органу, де проходив службу позивач на момент звільнення, передані до Бюро економічної безпеки України у складі якого створено територіальні управління. Відповідно до ст. 19 Закону №1150-IX до працівників Бюро економічної безпеки України належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір з Бюро економічної безпеки України. На службу до Бюро економічної безпеки України приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку громадяни України, які здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки, тому виконання позивачем обов`язків державної служби у органі, до якого перейшли функції ліквідованого органу, можливе за наслідками проходження позивачем конкурсу на заміщення вакантної посади.

Суд зазначає, що позивач не надав до матеріалів справи доказів порушення його прав оскаржуваним наказом та незаконності звільнення: не зазначив яке саме його право у межах спірних правовідносин було порушено та належить відновити.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі оцінених доказів сукупно, системного аналізу положень законодавства, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законами, в зв`язку із чим позовна вимога про скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.12.2021 №167-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » є необґрунтованою, у задоволенні якої належить відмовити. Позовні вимоги про поновлення позивача на посаді головного державного інспектора відділу супроводження в судах податкових спорів за позовами органів ДПС до платників податків управління супроводження судових спорів Головного управління ДПС у Черкаській області та стягнення з Головного управління ДФС у Черкаській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.12.2021 №167-0 «Про звільнення ОСОБА_1 », відтак з огляду на встановлену правомірність індивідуального акта, зважаючи на мотиви суду щодо неможливості поновлення позивача на заявлену позивачем посаду, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю. Згідно статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ]

відповідачі: Головне управління ДФС у Черкаській області [вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ], Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ], ДФС України [04053, Київ, Львівська площа, 8, ], Голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби - директор Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів України Якубівський Володимир Леонідович [вул. Межигірська 11, м. Київ, 04701], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Державна податкова служба України [04053, місто Київ, Львівська площа 8, ].

Судове рішення складене 18.07.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА