Справа № 120/12431/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12431/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар П.А.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

20 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 30.09.2021 звернулась із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області стосовно відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №№34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 від 08.06.2021 та довідки територіального управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області №35/0327 від 29.06.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 17.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №№34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 від 08.06.2021 та довідки територіального управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області №35/0327 від 29.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Оскільки згідно з наявних в матеріалах справи заяви позивача та довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 08.06.2021, судом встановлено, що у вказаних довідках (виданих на виконання судового рішення) вказано розміри заробітної плати працюючого судді з урахуванням надбавки за вислугу років, яка для позивача встановлена у розмірі 50%.

Таким чином, підставою подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного грошового забезпечення слугували саме нові довідки, в яких зазначено інший розмір заробітної плати працюючого судді за період з 1 січня 2012 року по лютий 2020 року, який змінено саме з урахуванням відсоткового розміру надбавки для позивача.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав, що суд першої інстанції не врахував, що зобов`язуючи Головне управління здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (із збільшеним розміром надбавки за вислугу років) суд не врахував, що позивач фактично не отримувала такий розмір оспорюваної надбавки.

Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду. Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, враховуючи відсутність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції мав залишити поданий адміністративний позов без розгляду, оскільки заявлені позовні вимоги виходять за межі 6-місячного строку звернення до суду встановленого ст. 122 КАС України.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що предметом розгляду у даній справі є протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області стосовно відмови у перерахунку щомісячного грошового утримання на підставі оновлених довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що оформлені листами № 0200-0205-8/47522 від 05.08.2021, № 0200-0205/848818 від 11.08.2021, № 8986-7996/М-02/8/0200/21 від 13.08.2021, № 0200-11/8/57310 від 15.09.2021 та рішенням № 23 від 28.07.2021 та зобов`язання відповідача усунути наслідки цих неправомірних дій.

Разом з тим, в адміністративній справі № 160/8324/19, що розглядалась як зразкова (рішення від 17.12.2019) та у справі № 400/1773/19 (постанова від 23.09.2020) ВС зробив висновок, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного Фонду або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, проводяться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 вийшла у відставку з посади судді Господарського суду Вінницької області 08.04.2008 на підставі положень Закону України "Про Статус суддів" від 15.12.1992.

З 01.01.2012 Господарським судом Вінницької області ОСОБА_1 видавались довідки про заробітну плату судді на відповідній посаді для нарахування щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням доплати за вислугу років більше 21 року у розмірі 40 відсотків до посадового окладу.

02.04.2020 видано довідку за № 50 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18.02.2020, яка складається із посадового окладу та доплати за вислугу років у розмірі 50-відсотків посадового окладу.

Зважаючи на допущені помилки при видачі довідок у період з 01.01.2012 до 02.04.2020, позивач звернулась до Господарського суду Вінницької області із заявою про видачу мені оновлених довідок про суддівську винагороду судді на відповідній посаді для нарахування (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ, на кожну дату зміни розміру посадового окладу судді.

У видачі таких довідок їй було відмовлено, що стало підставою для звернення до Вінницького окружного адміністративного суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №120/5717/20-а визнано протиправною відмову Господарського суду Вінницької області у видачі оновлених довідок та зобов`язано видати оновлені довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на дати збільшення суддівської винагороди із застосуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу.

08.06.2021 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 р. у справі №120/5717/20-а Господарським судом Вінницької області видано довідки за №№34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на дати збільшення суддівської винагороди із застосуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявами про перерахунок її довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідок Господарського суду Вінницької області від 08.06.2021.

Однак, листом відповідача від 13.08.2021 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку розміру довічного грошового утримання за період з 01.01.2012 по 17.02.2020.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Виплата суддям щомісячного довічного грошового утримання врегульована Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VI.

Згідно ч. 5 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції від 07.07.2010 № 2453-УІ , та з 28.03.2015 - ч. 5 ст. 133 Закону «Про судоустрій і статус суддів», суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання; далі - Закон №2453-VI) судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч.4 ст.142).

Статтею 133 Закону №2453-VI встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Такі ж норми закріплені у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), який набрав чинності 30.09.2016 і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання.

Отже, спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого входить надбавка за вислугу років.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст. 45 вказаного Закону встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відтак, рішення про перерахунок пенсії або відмову у ньому орган, що призначає пенсію, приймає по кожному пенсіонеру окремо, а тому у випадку коли особа (пенсіонер) вважає свої права (свободи, інтереси) порушеними, це є підставою для оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України № 3-1, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

За приписами п.4 розділу ІІ Порядку № 3-1 Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Так, згідно матеріалів справи 02.04.2020 видано довідку за № 50 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18.02.2020, яка складається із посадового окладу та доплати за вислугу років у розмірі 50-відсотків посадового окладу, однак Господарський суд Вінницької області при видачі довідок у період з 01.01.2012 до 02.04.2020 допустив помилки.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №120/5717/20-а визнано протиправною відмову Господарського суду Вінницької області у видачі оновлених довідок та зобов`язано видати оновлені довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на дати збільшення суддівської винагороди із застосуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу.

08.06.2021 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №120/5717/20-а Господарським судом Вінницької області видано довідки за №№34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на дати збільшення суддівської винагороди із застосуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу.

Відповідно до змісту вказаних довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 08.06.2021, вказано розміри заробітної плати працюючого судді з урахуванням надбавки за вислугу років, яка для позивача встановлена у розмірі 50%.

Таким чином, підставою подання позивачем заяви про перерахунок щомісячного грошового забезпечення слугували саме нові довідки, в яких зазначено інший розмір заробітної плати працюючого судді за період з 1 січня 2012 року по лютий 2020 року, який змінено саме з урахуванням відсоткового розміру надбавки для позивача.

При цьому, зазначені довідки, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідають формі, визначеної в додатку 2 Порядку № 3-1.

Судова колегія зазначає, що приписами чинного законодавства не передбачено порядку відкликання виданих Господарським судом Вінницької області довідок в разі видачі оновлених у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення. Разом з тим, довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, в даному випадку за рахунок збільшення надбавки за вислугу років, є підставою для перерахунку щомісячного довічного утримання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача повинне бути перераховане та виплачене позивачу з 01.01.2012 по 17.02.2020 на підставі оновлених довідок Господарського суду Вінницької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №№34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 від 08.06.2021 та довідки територіального управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області №35/0327 від 29.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Що ж стосується наведеної аргументації відповідачем про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення із позовом до суду, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а про те, що :"... визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу ПФ України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку."

Згідно матеріалів справи, про порушення своїх прав позивачу стало відомо з листів пенсійного органу № 0200-0205-8/47522 від 05.08.2021, № 0200-0205/848818 від 11.08.2021, № 8986-7996/М-02/8/0200/21 від 13.08.2021, № 0200-11/8/57310 від 15.09.2021 та рішенням № 23 від 28.07.2021, а позов до суду подано 25.09.2021, тобто в межах строку, передбаченого ст.122 КАС України. У зв`язку з цим, суд вважає безпідставними доводи пенсійного органу про порушення позивачем строків звернення з позовом до суду.

Водночас право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Протиправна невиплата пенсії або протиправне не відновлення виплати пенсії, яке сталося з вини держави в особі її компетентних органів (зокрема, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України) може бути віднесене до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган Пенсійного фонду України - протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Таким чином, норми статті 122 КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку виплатою недоплаченої суми пенсії. Зважаючи на те, що не проведення виплати належної суми пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, виплати недоплаченої суми пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем строків звернення до суду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.