Справа № 320/7975/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року Київ № 320/7975/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому позивачка просила суд:

- визнати протиправними та скасувати: постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія від 07.05.2021 у виконавчому провадженні № 65349945 про стягнення з позивачки виконавчого збору в розмірі 5053, 73 грн.; постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія від 07.05.2021 у виконавчому провадженні № 65350043 про стягнення з позивачки витрат виконавчого провадження у розмірі 500, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства безпідставно винесені постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, оскільки позивачкою було добровільно виконано рішення суду шляхом перерахування на рахунок стягувача відповідні суми. З урахуванням викладеного вважає, що постанови відповідача суперечать вимогам закону та підлягають скасуванню.

Відповідно до ухвали від 11.08.2021 судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ухвалою від 11.08.2021 судом витребувано від відповідача копії усіх матеріалів виконавчих проваджень ВП № 65349945; ВП № 65128050; ВП № 65350043; ВП № 65128050, а також оригінал повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502.

Від відділу поштового зв`язку Обухів 3 було також витребувано інформацію про те, ким, де і коли було одержано рекомендоване поштове відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502, а також ким саме було пред`явлено паспорт громадянина України або інший передбачений Правилами документ для його одержання (пункти 89 та 102 Правил надання послуг поштового зв`язку); інформацію про інформування адресата про надходження йому рекомендованого поштового відправлення 502 (пункт 21, 91 Правил); яким чином воно було одержано (вручено) адресату та кому саме (прізвище, ім`я, по батькові) та яким документом це було підтверджено; копію аркушів книги встановленого зразка з інформацією про те, хто і коли розписався про отримання рекомендованого листа або оригіналу окремого аркушу встановленого зразка про вручення рекомендованого поштового відправлення 502 (пункт 105 Правил).

Від відповідача 16.08.2021 до суду надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень ВП № 65349945; ВП № 65128050; ВП № 65350043; ВП № 65128050. Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502 відповідачем не надано, оскільки, як він стверджував, відправлення постанов про відкриття виконавчого провадження здійснювалось рекомендованим листом без повідомлення про вручення.

16.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ухвали від 19.08.2021 судом зупинено провадження у справі та застосовано до відділу поштового зв`язку Обухів 3 АТ «Укрпошта» заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, а саме: оригінали документів з інформацією про те: ким, де і коли було одержано рекомендоване поштове відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502, а також ким саме було пред`явлено паспорт громадянина України або інший передбачений Правилами документ для його одержання (пункти 89 та 102 Правил надання послуг поштового зв`язку); інформацію про інформування адресата про надходження йому рекомендованого поштового відправлення 502 (пункт 21, 91 Правил); яким чином воно було одержано (вручено) адресату та кому саме (прізвище, ім`я, по батькові) та яким документом це було підтверджено; оригіналу книги встановленого зразка з інформацією про те, хто і коли розписався про отримання вищевказаного рекомендованого листа або оригіналу окремого аркушу встановленого зразка про вручення рекомендованого поштового відправлення 502 (пункт 105 Правил).

Вилучення зазначених документів та їх направлення до Київського окружного адміністративного суду було доручено Печерському відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

До суду від Печерського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.09.2021 надійшло повідомлення від 27.08.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав пред`явлення виконавчого документа не за місцем виконання, оскільки вул. Хрещатик, буд. 22, що в м. Києві відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Згідно з ухвалою від 13.09.2021 судом поновлено провадження у справі та відповідно до ухвали від 13.09.2021 зупинено провадження у справі та застосовано до відділу поштового зв`язку Обухів 3 АТ «Укрпошта» заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення зазначених доказів для дослідження судом, вилучення яких доручено Шевченківському відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

До суду від Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.10.2021 надійшло повідомлення від 01.10.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав пред`явлення виконавчого документа не за місцем виконання, оскільки документи, що необхідно вилучити у боржника знаходяться у відділі поштового зв`язку Обухів 3 АТ «Укрпошта» (Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 152).

Згідно з ухвалою від 27.10.2021 судом поновлено провадження у справі та відповідно до ухвали від 27.10.2021 зупинено провадження у справі та застосовано до відділу поштового зв`язку Обухів 3 АТ «Укрпошта» заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення зазначених доказів для дослідження судом, вилучення яких доручено Обухівському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

До суду від Обухівському відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (правонаступник Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) 28.06.2022 надійшла постанова від 13.06.2022 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові державним виконавцем зазначено, що при виїзді за місцем виконання документа, а саме: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 152, боржником надано копію поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502, згідно з яким вручення листа проведено 19.05.2021. Підпис особи, якій було вручено поштове відправлення наявний. Здійснити вилучення оригіналів вказаних документів не вбачається можливим у зв`язку з їх знищенням (період зберігання 6 місяців) згідно з нормативними документами боржника.

Таким чином обставини, які зумовили зупинення провадження у справі відпали, у зв`язку із чим суд своєю ухвалою від 07.07.2022 поновив провадження у справі.

Від позивачки 06.08.2021 до суду надійшла заява про призначення по справі почеркознавчої експертизи. На вирішення експертів просила поставити питання: «Чи виконано підпис на повідомленні про отримання рекомендованого поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502 ОСОБА_1 ?». Просила також витребувати у відповідача матеріали спірних виконавчих проваджень, в яких знаходиться оригінал повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення зі штриховим кодовим ідентифікатором 502 з підписом.

Відповідно до ухвали від 14.07.2022 судом відмовлено у задоволенні заяви позивачки про призначення почеркознавчої експертизи.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого судом установлено, що відповідач позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. На виконання вимог ухвали суду від 11.08.2021 відповідачем до суду надано витребувані докази, а саме копії матеріалів виконавчих проваджень.

Під час розгляду справи судом установлено, що Обухівським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) змінено найменування юридичної особи на Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без зміни адреси місцезнаходження та ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ.

Згідно з вимогами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, суд уважає за необхідне замінити відповідача на правонаступника Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ().

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 09.12.2020 у справі № 372/233/19 скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 17.12.2019 та ухвалено нове рішення, яким позов ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» заборгованість за договором позики, а саме інфляційні витрати за період прострочення виконання зобов`язання з лютого 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 56 153, 35 грн.

Позивачка стверджувала, що нею зі стягувачем велось листування щодо погашення боргу, проти якого вона не заперечувала та 31.03.2021 ОСОБА_1 була перерахована частина боргу на рахунок стягувача ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат».

Позивачка стверджувала, що 02.06.2021 з листа стягувача ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» їй стало відомо, що всупереч домовленостей щодо добровільної сплати боргу, стягувач звернувся до відповідача із заявою про примусове стягнення боргу, про що позивачка не була повідомлена та, як вона стверджує, продовжувала перераховувати кошти на рахунок стягувача.

Із цього листа від 02.06.2021 вбачається, що 13.04.2021 було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення боргу ВП № 65128050. Цим же листом стягувач повідомив позивачку про те, що за його заявою від 20.04.2021 за № 15-5098 про повернення виконавчого документу, виконавче провадження по справі № 372/233/19 було припинено 06.05.2021 та додано копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання від 06.05.2021 у ВП № 65128050.

ОСОБА_1 зазначила, що будь-яких коштів за ВП № 65128050 з неї стягнуто не було.

25.06.2021 позивачкою був отриманий лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 ВП № 65349945, яке відкрито з метою примусового виконання постанови державного виконавця від 13.04.2021 ВП № 65128050 про стягнення виконавчого збору в розмірі 5053, 73 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 ВП № 65350043, яке відкрито з метою примусового виконання постанови державного виконавця від 13.04.2021 ВП № 65128050 про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 500, 00 грн.

Позивачка вважає, що стягнення виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника призведе до подвійного стягнення суми виконавчого збору або стягнення без реального виконання рішення суду.

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивачка звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

У силу вимог частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження ВП № 65128050 вбачається, що ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» звернулось із заявою від 12.04.2021 вих. № 15-4738 до відповідача про відкриття виконавчого провадження (зареєстрована відповідачем 13.04.2021) на підставі виконавчого листа № 372/233/19, виданого Київським апеляційним судом 26.03.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» заборгованість у сумі 50 537, 35 грн.

До заяви стягувачем було додано, серед іншого, довідку від 08.04.2021 № 73-4545, відповідно до якої відповідача повідомлено, що 31.03.2021 від позивачки отримано суму в розмірі 5616, 00 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариниченком М.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021 ВП № 65128050 з виконання виконавчого листа № 372/233/19, виданого 26.03.2021 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» борг у сумі 50 537, 35 грн., а також постанову від 13.04.2021 про арешт коштів боржника.

13.04.2021 державним виконавцем у межах ВП № 65128050 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 5053, 73 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 500, 00 грн.

21.04.2021 на адресу відповідача від стягувача ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» надійшла заява від 20.04.2021 вих. № 15-5098 про повернення виконавчого документа без подальшого виконання.

06.05.2021 старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариниченком М.П. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У подальшому головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевичем О.В. 07.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65349945 з примусового виконання постанови № 65128050 від 13.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 5053, 73 грн.

25.06.2021 державним виконавцем у межах ВП № 65349945 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Крім того, головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевичем О.В. 07.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65350043 з примусового виконання постанови № 65128050 від 13.04.2021 про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у сумі 500, 00 грн.

22.06.2021 державним виконавцем у межах ВП № 65349945 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП № 65349945, ВП № 65350043 у зведене виконавче провадження № 65876206.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, шостою статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконай рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із Законом № 1404-VІІІ та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства прийнято наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону № 1404-VIII.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Частиною четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується у частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі 821/1109/17.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Як вказує позивачка, державний виконавець не вчинив жодних виконавчих дій на виконання судового рішення за виконавчим листом № 372/233/19, виданим Київським апеляційним судом 26.03.2021, а також не стягував у примусовому порядку суму, зазначену у виконавчому листі, отже не мав підстав для стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариниченком М.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021 ВП № 65128050 з виконання виконавчого листа № 372/233/19, виданого 26.03.2021 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Картонно-паперовий комбінат» борг у сумі 50 537, 35 грн.

Із автоматизованої системи виконавчих проваджень за ВП № 65128050 встановлено, що державним виконавцем сформовані електронні запити до ДФС, МВС щодо наявних у боржника рахунків та транспортних засобів.

Крім того, 13.04.2021 державним виконавцем у відповідності до вимог статті 56 Закону № 1404-VIII було винесено постанову про арешт коштів боржника.

13.04.2021 державним виконавцем у межах ВП № 65128050 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 5053, 73 грн. та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у сумі 500, 00 грн.

Наведене спростовує доводи позивачки про те, що державний виконавець не проводив жодних виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 372/233/19, виданого 26.03.2021 Київським апеляційним судом.

Аналіз положень статті 27 Закону № 1404-VIII дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, які здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Умови й підстави, коли виконавчий збір не стягується, чітко визначені приписами статті 27 Закону № 1404-VIII, зокрема, відповідно до частини дев`ятої цієї статті виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII відповідно до постанови державного виконавця від 06.05.2021 ВП № 65128050, а виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII не закінчувалось, і, доказів виконання рішення у справі № 372/233/19 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021 позивачкою не надано.

Як встановлено судом, позивачкою було частково сплачено ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» 31.03.2021 суму заборгованості в розмірі 5616, 00 грн. Решту суми заборгованості у розмірі 50 537, 35 грн. позивачка не погасила, у зв`язку із чим стягувач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості в сумі 50 537, 35 грн.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19.

У постанові Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 520/7192/20 викладена аналогічна правова позиція та у пункті 58 зазначено про відсутність підстав для відступу від правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19.

Верховний Суд у цій постанові від 09.12.2021 у пунктах 61-62 зазначив, що: «у касаційній скарзі позивач також вказує на неврахування судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Доводи касаційної скарги у цій частині колегія суддів відхиляє, оскільки у наведеній справі розглядалось питання правомірності постанови державного виконавця від 03.08.2018 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні після повернення стягувачу виконавчого документа майнового характеру з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII підстави, (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) та застосування у зв`язку із цим положень статті 27 Закону № 1404-VIII, у редакції, що діяла до 28.08.2018, - до набрання чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 № 475-VIII, яким внесено зміни, з-поміж іншого, у частину другу статті 27 Закону № 1404-VIII стосовно визначення суми, з якої стягується збір.

Після 28.08.2018 під час виконання виконавчого документа майнового характеру розмір виконавчого збору розраховується не від суми, що фактично стягнута, а від суми, яка підлягає стягненню».

З урахуванням викладеного висновку Верховного Суду у постанові від 09.12.2021, суд зазначає, що після 28.08.2018 під час виконання виконавчого документа майнового характеру розмір виконавчого збору розраховується не від суми, що фактично стягнута, а від суми, яка підлягає стягненню, тому відсутні підстави для висновку, що у межах спірних правовідносин існували визначені законом умови та підстави не стягувати виконавчий збір.

Із цих підстав суд відхиляє твердження позивачки із посиланням на частину другу статті 27 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої позивачка уважала, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII передбачені заходи примусового виконання рішень.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Щодо винесення державним виконавцем постанови від 13.04.2021 ВП № 65128050 про стягнення з позивачки витрат виконавчого провадження у розмірі 500, 00 грн., що стала підставою для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 ВП № 65350043, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 42 Закону № 1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції № 512/5, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Таким чином, державний виконавець у межах виконавчих проваджень ВП № 65349945 та ВП № 65350043 під час винесення спірних постанов діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 1404-VІІІ.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні та достовірні докази, а відтак, довів правомірність своїх постанов.

Натомість, позивачкою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені нею доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування: постанови головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія від 07.05.2021 у виконавчому провадженні № 65349945 про стягнення з позивачки виконавчого збору в розмірі 5053, 73 грн.; постанови головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія від 07.05.2021 у виконавчому провадженні № 65350043 про стягнення з позивачки витрат виконавчого провадження у розмірі 500, 00 грн., а відтак уважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходив із того, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування позивачці витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.