Справа № 580/2028/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року справа № 580/2028/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.01.2022 №303730.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що начальником Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 11.01.2022 протиправно винесено постанову про стягнення з нього адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000, 00 грн. У даній постанові вказано, що позивач порушив абзац 15 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме здійснював перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових понад 10%, але не більше 20%. Позивач зазначає, що загальна маса його транспортного засобу становила 41 260 тонн та перевищувала лише 2% вагових обмежень. Відтак, застосування до нього штрафних санкцій в розмірі 17 000, 00 грн є протиправним. Разом з тим, посадові особи відповідача не врахували властивості вантажу, що перевозився, оскільки він є сипучим. Під час руху автомобіля даний вантаж переміщуватися по всім осям транспортного засобу і кожне зважування відрізнялось від попереднього. Позивач вказав, що станом на дату зважування методика габаритно-вагового контролю була відсутня, а тому результати даного вимірювання не є достовірними. За вказаних обставин просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та скасувати оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 02.06.2022 відзив на позовну заяву в якому вказав, що за результатами здійснення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом виявлено, що позивач здійснив перевезення вантажу (кукурудза) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм, що становить становить 10,64%. Таким чином враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативи більш як на 2%, він на законних підставах був віднесений до великовагового, про що було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.11.2021 №0070005 та акт від 30.11.2021 №0069575 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Враховуючи, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлені підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, начальником Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 11.01.2022 винесено постанову №303730 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

На підставі направлення на перевірку від 02.11.2021 №026526 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок 30.11.2021 державними інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом виявлено, що о 08 год 20 хв на а/д М 05 452км. + 811 м. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 за допомогою водія ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки VOLVO, р.н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу (кукурудзи) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу, а саме: перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 10,64%, навантаження на одиночну вісь 12,17 т. при нормативно допустимому 11 т. чим порушено вимоги ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт", п. 22.5 ПДР, про що складено акт проведення перевірки від 30.11.2021 №328063.

Враховуючи те, що параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативи більш як на 2 відсотки, він був віднесений до великовагового, про що було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.11.2021 №0070005 та акт від 30.11.2021 №0069575 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Листом від 22.12.2021 №107966/726.4/24-21 позивача запрошено на розгляд справи на 11.01.2022, який позивач отримав 28.12.2021, що підтверджується трекінгом Укрпошти за номером відправлення №647, проте на розгляд справи не з`явився.

11.01.2022 начальником Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову №303730 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000, 00 грн у зв`язку з порушенням ним абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Вказана постанова отримана позивачем особисто.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ ( далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 12 статті 1 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок №1567).

Відповідно до п. 2, 3, 4, 5 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 12, 13 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів (п. 14, 15 Порядку №1567).

Судом встановлено, що рейдова перевірка дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт проведена посадовими особами відповідача на підставі направлення на перевірку від 02.11.2021 №026523 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 1 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.2. 3 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - Д 1,5 здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами; та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача марки VOLVO, р.н. НОМЕР_1 виявлено, що повна маса вказаного транспортного засобу становила 41, 08 т, а фактичні осьові навантаження становили: 1) 6, 9 т; 2) 12, 17 т; 3) 7, 53 т; 4) 7, 32 т; 5) 7, 16 т, що підтверджується довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 30.11.2021 №0070005, актом перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.11.2021 №0069575, результатами зважування від 30.11.2022 та актом проведення перевірки від 30.11.2021 №328063.

З викладеного слідує, що повна маса вказаного транспортного засобу перевищувала 2% вагових обмежень, однак його нормативно допустимий ваговий параметр на одиничну вісь становив 12, 17 т при допустимій 11 т. Отже, перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 10,64%.

Відповідно до аб. 15 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000, 00 грн є правомірною та такою, що винесена на законних підставах.

Посилання позивача на те, що його вантаж є сипучим та таким, що вільно переміщується під дією мінімальних сил, а проведення зважування у русі не може надати достовірні результати навантаження на одну вісь транспортного засобу є безпідставними, оскільки автомобіль на ваги (під час зважування) заїжджає зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Суд зазначає, що обставини можливого зміщення вантажу, що перевозився позивачем є об`єктивною стороною вчиненого позивачем правопорушення, втім ці обставини не спростовують та не можуть спростовувати самого факту його вчинення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01.07.2020 у справі №803/50/17 (адміністративне провадження №К/9901/22356/18).

Щодо доводів позивача про відсутність відповідної методики проведення габаритно-вагового контролю суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин не була затверджена і відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Разом з тим відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Посилання відповідача на відсутність в документах перевірки характеристик про зважувальне обладнання, яким здійснювався габаритно-зважувальний контроль, суд зазначає наступне.

Матеріали перевірки про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складені за формою, встановленою додатком 3 до Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів. Внесення до них характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача встановленою нормативним документом формою не передбачено.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Засіб зважувальної техніки (Ваги автомобільні електронні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу AR-WIM зав №0011094), що входить до габаритно-вагового комплексу та за допомогою якого здійснювалося зважування транспортного засобу позивача, є сертифікованим, має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та є технічно справним.

Відповідно до п. 8 розділу 2 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Доводячи повірку засобу вимірювальної техніки, відповідач надав Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2021 чинне до 26 05.2022, згідно якого, Ваги автомобільні електронні AR-WIM заводський номер 0011094, відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування."

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим Документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Інші доводи позивача не є підставою для звільнення його від відповідальності, що передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт".

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76-79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ