Справа № 280/9872/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9872/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року

у справі №280/9872/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні у відповідності до вимог ст.ст.43, 51, 63 Закону №2262-ХІІ, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого 13.02.2008 постановою Кабінету Міністрів України №45, перерахунку розміру пенсії позивача, виходячи з розмірів грошового забезпечення, зазначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Запорізькій області» від 06.05.2021 №33/28-27, а також у невиплаті починаючи з 01.12.2019 пенсії у розмірі, який повинен утворитись в результаті такого перерахунку;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії позивача, виходячи з розмірів грошового забезпечення, зазначеного в довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Запорізькій області» від 06.05.2021 №33/28-27, та виплатити за період, починаючи з 01.12.2019, суму грошових коштів, яка складає різницю між розміром пенсії, який повинен був утворитись в результаті вищевказаного перерахунку та сумою грошових коштів у вигляді пенсії, фактично виплачених позивачу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі №280/9872/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

02 грудня 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій заявник просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 280/9872/21 заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій позивачка просить скасувати додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 280/9872/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд протиправно на власний розсуд визначив співмірність понесених витрат зі складністю справи, в той час як відповідачем не доведено завищення витрат на правничу допомогу.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Так, з наданих до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу документів встановлено, що позивачка просить стягнути витрати на надання правничої допомоги у розмірі 6500,00 грн., які складаються із складання проекту позовної заяви -3500,00 грн.; подання до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви- 1000,00 грн.; написання заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі -1000,00 грн.; подача до Запорізького окружного адміністративного суду заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі 1000,00 грн.

В той же час, враховуючи такі принци як співмірність та пропорційність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивачки слід стягнути витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 1000,0грн.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржниці щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачці понесених витрат, з огляду на таке.

Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).

Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір визначеного гонорару.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, та є визначеними.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку співмірності заявленої до повернення позивачкою суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження, тобто є справою не значної складності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачкою витрат, погоджується з висновками суду першої інстанції, що співмірною сумою до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, тому враховуючи викладене, підстави для скасування додаткового судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 280/9872/21 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 р. у справі № 280/9872/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко