Справа № 344/16533/21
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/42/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області інспектора капітана поліції Лисана Ігоря Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області інспектора капітана поліції Лисана Ігоря Богдановича, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

01 листопада 2021 року позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18 листопада 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача пояснив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просить у задоволенні позовних вимог відмовити, розглянути справу за відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 09 червня 2022 року визнано явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання обов`язковою.

Позивач у позовній заяві вказала адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

Проте у судові засідання, призначені на 11 листопада 2021 року, 22 грудня 2021 року, 16 лютого 2022 року, 23 березня 2022 року, 18 квітня 2022 року, 09 червня 2022 року, 18 липня 2022 року, позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Жодних заяв, клопотань, в тому числі про розгляд справи за відсутності позивача, до суду не надходило.

Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутність позивача не надано.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок адміністративного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом усього провадження у справі.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частина п`ята статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності з положеннями пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки у призначені судові засідання позивач систематично не з`являється, що розцінюється судом, як чергові спроби, спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи, враховуючи наявні в сукупності умови (належне повідомлення сторони, повторна неявка без поважних причин, або повторне неповідомлення про причини неявки, визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою та відсутність заяви про розгляд справи за відсутністю позивача), суд змушений залишити позовну заяву без розгляду, оскільки обставини справи свідчать про недодержання умов реалізації стороною позивача свого права на звернення до суду за захистом, а можливість застосування таких прав надалі не втрачена.

В той же час суд констатує, що саме по собі тривале перебування даної справи в суді не пов`язане із затягуванням розумних строків розгляду справи судом. Так, суд докладав усіх можливих зусиль задля розгляду справи в розумні строки, призначаючи щоразу засідання в найбільш зручні та прийнятні для учасників процесу дати, дотримуючись вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

У той же час в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини для встановлення розумності строку розгляду конкретної справи у національних судових органах вироблено у своїй практиці кілька взаємопов`язаних критеріїв, зокрема: складність справи, поведінка заявника (тобто особи, яка звернулася до Європейського Суду), поведінка судових та інших державних органів, важливість предмету розгляду для заявника.

Щодо критерію «поведінки сторін», то слід вказати, що довга тривалість розгляду справи може бути визнана розумною, якщо сама справа є складною як з фактичного, так і з правового боку.

Таким прикладом, можна навести справу «Чірікоста і Віола проти Італії», де п`ятнадцятирічний строк розгляду було визнано Судом виправданим, оскільки самі заявники сімнадцять разів зверталися з проханням про відстрочення процесу і не заперечували проти шістьох перенесень розгляду, здійснених на підставі заяви іншої сторони у справі. У справах, де відповідачем виступала Україна та де тривалість розгляду справи була визнана розумною слід вказати справи «Тімотієвич проти України», де також тривалий розгляд справи було визнано розумним з огляду на те, що заявник систематично не з`являвся у судові засідання і Європейський суд констатував, що заявник явно не був зацікавлений у швидкому розгляді справи, а також справа «Бєлуха проти України», де розгляд справи протягом шести років також було визнано «розумним» тому, що заявниця систематично оскаржувала рішення судів нижчої ланки у судах вищих ланок з порушенням строків оскарження.

У той же час протягом усього часу перебування справи в суді позивачем не подано заяви про розгляд справи за відсутністю позивача, як і не надано в судовому засіданні жодних пояснень по суті справи, що унеможливлює і завершення цієї справи, опираючись на положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та виходячи лише з наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що неодноразова неявка у судові засідання позивача, що належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та небажання підтримувати позовні вимоги, що є підставою для залишення позову без розгляду, тому є всі підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена (частина третя статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-11, 44, 240, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області інспектора капітана поліції Лисана Ігоря Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Мелещенко Л.В.