Справа № 440/5054/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/5054/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України (надалі - відповідач, Мінфін), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Мінфіну щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю внаслідок війни, від 13.05.2022, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний номер КН-14002801 з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян";

визнати протиправною бездіяльність Мінфіну щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю внаслідок війни, від 13.05.2022, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний номер КН-14002801, з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян";

зобов`язати Мінфін повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю внаслідок війни, від 13.05.2022, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний номер КН-14002801, вжити заходів реагування з урахуванням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням вимог Закону України "Про звернення громадян" і встановлених судом обставин.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він 13.05.2022 через Урядовий контактний центр направив звернення до Мінфіну, реєстраційний № КН-14002801 щодо виплати йому грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення у розмірі 1257217,69 грн. Однак, у відповідь на це звернення отримав лист за підписом заступника міністра фінансів, яким порушене питання, на його переконання, по суті не вирішене. Зазначив, що відповідач не вжив належних заходів щодо перенаправлення його звернення за належністю до компетентного органу, у відповіді на звернення не навів посилання на закон і мотивів відмови у його задоволенні, а також не роз`яснив порядок оскарження рішення про відмову у задоволенні звернення. Також звертав увагу на те, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни другої групи, а тому відповідь на його звернення мав надати безпосередньо міністр фінансів, як перший керівник Мінфіну.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 23-30/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що звернення ОСОБА_1 розглянуте по суті та за результатами його розгляду позивачу надано змістовну відповідь за підписом заступника міністра фінансів згідно розподілу обов`язків між міністром фінансів України і заступниками міністра, затвердженого наказом Мінфіну від 01.04.2020 №136 зі змінами та доповненнями. Звертав увагу на те, що Мінфін надав відповідь по суті поставленого питання в межах своєї компетенції та в рамках правового регулювання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для відповідних категорій осіб за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам в умовах воєнного стану.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни другої групи, що підтверджено копією посвідчення терміном дії до 01.10.2022 /а.с. 14/.

13.05.2022 ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр подав звернення на ім`я Міністра фінансів України, реєстраційний № КН-14002801, у якому просив виплатити йому грошову компенсацію за належні для отримання житлові приміщення у найкоротший термін в розмірі 1257217,69 грн /а.с. 34/.

Листом від 18.05.2022 за вих. №09020-12/К-662/2/684 Мінфін, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №401 "Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету", повідомив позивача про те, що питання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, розглядатиметься після завершення воєнного стану і стабілізації економіки /а.с. 33/.

Не погодившись з такою відповіддю Мінфіну, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Питання розгляду заяв (клопотань) урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Разом з цим, як визначено частиною третьою статті 7 Закону №393/96-ВР, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Оцінка судом обставин справи

За змістом частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом цього спору є правомірність дій Мінфіну щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 13.05.2022, реєстраційний номер КН-14002801.

Суд враховує, що відповідне звернення адресоване позивачем Міністру фінансів України та стосувалось виплати йому грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення.

При цьому у зверненні позивач зазначив, що листом управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13.04.2022 за вих.№05-46/2185 йому надано витяг з протоколу засідання комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 08.04.2022 №3 та витяг із рішення від 12.04.2022 №82.

Так, рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 12.04.2022 №82 затверджено протокол засідання комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення від 08.04.2022 №3 про призначення та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у розмірі 1257217,69 грн /а.с. 16-17/.

Пунктом 2 цього рішення визначено управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради провести виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення при надходженні коштів на рахунок Управління.

Суд враховує, що умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення визначені Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 №846).

У силу пункту 4 названого Порядку грошова компенсація виплачується (...) в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сімей осіб, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Пунктами 2, 3, 5 Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 №846), головним розпорядником субвенції та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінветеранів.

Розпорядниками субвенції нижчого рівня є:

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних та Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення).

Розподіл субвенції між обласними бюджетами і міським бюджетом м. Києва здійснюється Мінветеранів в обсязі, передбаченому в державному бюджеті на відповідний рік, пропорційно потребі в наданні грошової компенсації на підставі інформації, наданої Мінветеранів регіональними органами соціального захисту населення станом на 1 квітня поточного року, за формою згідно з додатком.

Отже, головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 1511040 "Субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю I-II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, визначених пунктами 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є Мінветеранів.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 № 276), Міністерство у справах ветеранів України (Мінветеранів) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінветеранів є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності (далі - ветерани), членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (далі - члени сімей ветеранів).

У силу підпункту 36 пункту 3 зазначеного Положення, до основних завдань Мінветеранів віднесено розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Мінветеранів, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

За таких обставин, суд, аналізуючи положення статей 7, 15 Закону №393/96-ВР, констатує, що розгляд звернення ОСОБА_1 від 13.05.2022, реєстраційний номер КН-14002801 не відносився до повноважень Мінфіну.

А тому, відповідач, в силу вимог частини третьої статті 7 Закону №393/96-ВР, мав надіслати це звернення для розгляду за належністю до Мінветеранів у термін не більше п`яти днів з дня його отримання, та повідомити про це заявника.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачу, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього).

Правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, що пов`язано з публічно-правовим характером спірних відносин та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може і зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів, порушення яких встановлено судом.

З вищевстановлених фактичних обставин спору та їх нормативно-правового регулювання суд дійшов висновку, що у спірних відносинах має місце протиправна бездіяльність Мінфіну в частині не перенаправлення звернення ОСОБА_1 від 13.05.2022, реєстраційний номер КН-14002801 для розгляду за належністю до Мінветеранів, а належним способом захисту прав позивача буде визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо надсилання зазначеного звернення для розгляду за належністю до Мінветеранів.

У задоволенні інших вимог позивачу належить відмовити, оскільки такі вимоги нерозривно пов`язані з фактом розгляду по суті його звернення, а відповідне звернення по суті компетентним органом не розглянуте, з урахуванням чого задоволення позовних вимог в цій частині не призведе до відновлення порушеного права позивача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково з одночасним виходом за межі позовних вимог на підставі частини другої статті 9 КАС України.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки є особою з інвалідністю внаслідок війни другої групи.

Відповідач доказів понесення судових витрат у зв`язку з розглядом цієї справи до суду не надав.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю

Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У цій справі позивач не обґрунтував необхідність застосування заходів судового контролю на стадії ухвалення судом рішення за результатом вирішення спору, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Мінфіну подати звіт про виконання рішення суду наразі належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо не перенаправлення звернення ОСОБА_1 від 13 травня 2022 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для розгляду за належністю до Міністерства у справах ветеранів України.

Зобов`язати Міністерство фінансів України вчинити дії щодо надсилання звернення ОСОБА_1 від 13 травня 2022 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для розгляду за належністю до Міністерства у справах ветеранів України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог та клопотання позивача про встановлення судового контролю - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Міністерство фінансів України (; вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба