Справа № 620/2953/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/2953/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області вклеїти до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20 квітня 2000 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45- ти років.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що органами ДМС протиправно відмовлено йому у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року, оскільки це є обмеженням його прав та свобод, порушує його права, передбачені законодавством та Конституцією України, а також суперечить його релігійним переконанням.

Ухвалою суду від 20.05.2022 відкрите провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачу була надана відповідь за вихідними № К-94/6/7401-21/7401.3.2/207-21, у якій відмовлено в задоволенні вимог його заяви та роз`яснено порядок надання адміністративної послуги з вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нових фотокарток по досягненню 25-ти і 45- річного віку. Відповідач вказав, що паспорт громадянина України зразка 1994 року, в якому протягом місяця після досягнення особою 25-ти або 45-річного віку не вклеєна фотокартка, вважається недійсним та підлягає обміну на новий паспорт з безконтактним електронним носієм. Таким чином, враховуючи вимоги Порядку і Положення, у позивача був один місяць для звернення за здійсненням вклеювання фотокартки до паспорта у зв`язку із досягненням 45-річного віку, натомість він пропустив зазначений строк, звернувшись лише через 2 роки.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.12.2021 позивач звернувся до УДМС у Чернігівській області із заявою, у якій він просив вклеїти до його паспорта громадянина України зразка 1994 року нову фотокартку по досягненню 45-річного віку. До заяви були додані копії сторінок паспорта громадянина України та картки платника податків позивача.

Вищезазначена заява позивача була розглянута УДМС у Чернігівській області та 08.12.2021 надана відповідь за вихідними № К-94/6/7401-21/7401.3.2/207-21, у якій відмовлено в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 та роз`яснено порядок надання адміністративної послуги з вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нових фотокарток по досягненню 25-ти і 45- річного віку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Закону України Про громадянство України від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Зважаючи на зміст п.п. "а" п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є одним із документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4-6 ст. 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Отже, вказаним Законом передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Так, заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими Законом № 5492-VI, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Пунктом 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі-Положення №2503-ХІІ) визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Відповідно до п.п.2, 3 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пункт 5 Положення №2503-ХІІ визначає, що паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. З огляду на п.8 Положення №2503-ХІІ термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Пунктом 8 Положення № 2503-ХІІ встановлено, що термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Згідно із п. 9 Положення № 2503-ХІІ передбачено, що паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків.

Відповідно до п.п. 10, 11 Положення № 2503-ХІІ термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Зі змісту зазначених норм слідує, що Положенням № 2503-ХІІ про паспорт громадянина України визначено дві форми паспорта громадянина України: паспортна книжечка та паспортна картка.

Також при вирішенні даної справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17 (провадження № Пз/9901/2/18), що відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у цій справі враховуються правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатом розгляду зразкової справи.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-ХІІ (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було встановлене законом) не було необхідним у демократичному суспільстві у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Суд вказує, що при вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що законодавець, приймаючи Закон № 1474-VIII, яким внесені зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Вирішуючи даний спір, суд вважає, що фактична безальтернативність документування особи паспортом з безконтактним електронним носієм (ID-картки), у разі пропуску місячного строку, після досягнення певного віку, для звернення до уповноваженого органу для вклеювання нових фотокарток, була передбачена Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302.

Пунктом 6 Порядку № 302 (в редакції постанови КМУ № 795 від 03.10.2018) передбачено те, що обмін паспорту здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Судом встановлено, що позивачу виповнилось 45 років 29.11.2019, тому він мав звернутися до відповідача із заявою з проханням вклеїти фотокартку по досягненню 45-річного віку у паспорт громадянина України протягом місяця, тобто в строк до 29.12.2019. Проте, таку заяву позивач подав лише 01.12.2021.

Враховуючи викладене, суд погоджується із висновком відповідача про пропуск позивачем строку для звернення до відповідача із заявою про вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку із досягнення 45-річного віку і це є порушенням вимог підпункту 6 пункту 6 Порядку № 302.

При цьому, суд зауважує, що за дане порушення позивача може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, однак це не може перешкоджати чи позбавити особу права на користування паспортом у формі книжечки.

Крім цього, постановою КМУ від 03.04.2019 № 398 "Про внесення змін до пункту 3 постанови КМУ від 25.03.2015 №302", передбачено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

З 21.06.2019 набрав чинності Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 (далі - Порядок № 456).

За змістом п. 2 розділу V Порядку № 456 для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.

Отже, у зв`язку із зміною чинного законодавства, передбачена можливість вклеювання фотокартки, після спливу тридцятиденного строку, до паспорту громадянина України зразка 1994 року.

Суд відмічає, що можливість вклеювання Державною міграційною службою фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні відповідного віку особою після спливу тридцятиденного строку може бути реалізована лише за наявності подання такою особою рішення суду.

У свою чергу, така можливість може бути реалізована виключно за умови наявності судового рішення, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Тобто, у будь-якому випадку особа, яка через свої переконання бажає залишити за собою право бути документованою паспортом зразка 1994 року, змушена звертатися до суду про зобов`язанням Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Таким чином, у даному випадку звернення позивача із цим позовом до суду є необхідним для реалізації останнього зазначеного права, оскільки іншої процедури вклеювання фотокартки до паспорту зразка 1994 року, законодавством не передбачено.

Отже, належним способом захисту права позивача в межах спірних правовідносин є зобов`язання відповідача вклеїти до паспорта ОСОБА_1 зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Аналогічний підхід до тлумачення зазначених норм права Верховний Суд висловив у постановах від 05.12.2019 у справі № 420/270/19, від 31.01.2020 у справі № 200/6627/19-а, від 06.02.2020 у справі № 420/3253/19 та від 31.03.2020 у справі № 460/842/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області вклеїти до паспорта громадянина України, зразка 1994 року, серії НОМЕР_1 , виданого 20 квітня 2000 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, вул. Шевченка, 51-а,м. Чернігів,14013, .

Повний текст рішення суду виготовлено 15 липня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць