Справа № 580/11472/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року справа № 580/11472/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Житомирській області (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податкову заборгованість в сумі 187770, 22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач має податковий борг, який виник з орендної плати з фізичних осіб, штрафних санкцій та пені на загальну суму 187770, 22 грн. Вказана сума податкового зобов`язання є узгодженою, однак, відповідач у добровільному порядку її не сплачує. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості на загальну суму 187770, 22 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що податкові повідомлення-рішення від 29.07.2019 № на суму 30789, 82 грн, №005445513 на суму 340, 00 грн та податкова форми Ф від 09.11.2017 №13234-17 вважаються такими, що йому не надсилались, оскільки відомості про відправлення вказаних документів на офіційному сайті Укрпошти відсутні. Разом з тим, позивач до позовної заяви не надав доказів на підставі яких у відповідача виникли податкові зобов`язання та доказів на підтвердження повноважень представника позивача діяти в інтересах позивача. За вказаних обставин просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку як платник податків в Орвуцькому управлінні Головного управління ДПС у Житомирській області.

Згідно відомостей із інтегрованої картки платника податків та зведеного розрахунку сум податкового боргу, які не були задоволені боржником протягом строку вставленого для їх погашення, ОСОБА_1 має непогашений податковий борг по орендній платі з фізичних осіб, який виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 29.07.2019 № згідно якого позивачу донараховано основний платіж по орендній платі з фізичних осіб за поточний рік у розмірі 123 159, 23 грн із граничним терміном сплати 13.09.2019, штрафні санкції у розмірі 30 789, 82 грн та пеню у розмірі 33 481, 14 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 29.07.2019 № згідно якого позивачу донараховано штрафні санкції у розмірі 340, 00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлені на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 та були повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання.

Контролюючим органом сформовано та направлено на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 податкову вимогу форми Ф від 09.11.2017 №13234-17 відповідно до якої загальна сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб за позивачем станом на 08.11.2017 складала 1 490, 99 грн. Конверт з даним вкладенням повернувся до відповідача за закінченням встановленого терміну зберігання.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості в сумі 187770, 22 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Підпунктами 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п.16.3 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України, передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.4 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом відповідно до ст. 59 ПК України, сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми Ф від 09.11.2017 №13234-17 на суму 1 490, 99 грн, яка згідно довідки форми 20 ПАТ Укрпошта, що міститься на конверті зі штрих-кодовим ідентифікатором №505 повернута позивачу за закінченням встановленого терміну зберігання.

Разом з тим на адресу відповідача контролюючим органом надсилались податкові повідомлення-рішення від 29.07.2019 № та №005445513, які були повернуті адресату за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується довідкою форми 20 ПАТ Укрпошта, що міститься на конверті зі штрих-кодовим ідентифікатором №548.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога форми Ф від 09.11.2017 №13234-17 та податкові повідомленням-рішенням від 29.07.2019 № та №005445513 надсилась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням та повернуті з незалежних від позивача підстав, а тому вважаються належним чином врученими.

Відповідно до розрахунку суми податкового боргу та інтегрованої картки платника податку за відповідачем рахується непогашений податковий борг у сумі 187770, 22 грн з орендної плати з фізичних осіб, що виник за основним платежем по орендній платі з фізичних осіб за поточний рік із граничним терміном сплати 13.09.2019 у розмірі 123 159, 23 грн, пені у розмірі 33 481, 14 грн, штрафними санкціями у розмірі 30 789, 82 грн та 340, 00 грн згідно податкових повідомлень-рішень від 29.07.2019 № та №005445513.

Податковий борг відповідач добровільно не сплатив, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від 29.07.2019 № та №005445513 до суду не надав.

Відтак, вказана заборгованість у сумі 187770, 22 підлягає стягненню в судовому порядку.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 ПК України.

Згідно із п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач на спростування наявності у нього податкового боргу у сумі 187770, 22 грн з орендної плати з фізичних осіб належних та допустимих доказів не надав.

Наявність у відповідача податкового боргу у сумі 187770, 22 грн з орендної плати з фізичних осіб підтверджується розрахунком суми податкового боргу, інтегрованою карткою платника податків та податковими повідомленнями-рішеннями від 29.07.2019 № та №005445513.

Посилання відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення від 29.07.2019 № та №005445513 та податкова вимога форми Ф від 09.11.2017 №13234-17 вважаються такими, що не були йому надіслані у зв`язку з відсутністю відомостей про вказані відправлення на офіційному сайті Укрпошта суд оцінює критично, з огляду на таке. Зазначені відповідачем обставини є його доводами, які належними та допустимими доказами не підтверджуються та на спростування яких в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення №505, №548 та списки згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Житомир-з №4206, №74 згідно яких вказані рекомендовані листи були відправлені.

Суд зазначає, що добросовісний суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним документів, як на підставу, що звільняє його від настання, у зв`язку з цим, негативних наслідків.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №140/9122/20.

Щодо посилання відповідача на те, що до позовної заяви не надано доказів на підставі яких у нього виникли податкові зобов`язання суд зазначає, що дослідженню і оцінці у даній справі підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання визначена контролюючим органом у податкових повідомлення-рішеннях статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та чи були правові підстави для її стягнення. Питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову.

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду від 24.09.2019 №825/1109/16.

Доводи позивача про відсутність повноважень у представника позивача Курач Світлани Миколаївни вчиняти дії від імені позивача спростовуються наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якого вказана особа повноважна діяти в порядку самопредставництва від імені Головного управління ДПС у Черкаській області.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податкову заборгованість в сумі 187 770 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 22 копійки.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ