Справа № 460/16843/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2022 року м. Рівне №460/16843/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
визнання відмови протиправною,зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:

визнати необґрунтованою відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку на п`ять років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на п`ять років у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 02 червня 2021 року.

В обґрунтування заявленого позову зазначається про те, що 17.05.2021 позивач звернувся до Вараського відділу обслуговування громадян (сервісного центру №2) головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років. 02.07.2021 відповідач надав рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.05.2021 №1700-0205-8/27910, в якому вказав, що позивач має право на зниження пенсійного віку, яке передбачене ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», лише на 2 роки, а саме з 02 червня 2024 року. Позивач вважає, що періоди проживання в зоні посиленого радіологічного контролю згідно довідок від 12.05.2021 №1992*03 та №1993*03 (м. Вараш Рівненської області) в період з 11.02.1994 по 20.06.1995 та з 20.06.1995 по дату видачі довідки відповідачем при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії безпідставно не враховано. Як зауважує позивач, починаючи з моменту закінчення військової служби, а саме з 29 жовтня 1986 згідно поданих документів, він постійно проживав в забрудненій зоні, а тому пенсійним органом протиправно в зниженні пенсійного віку як по 3 зоні забруднення, так і по 4 зоні забруднення. З наведених підстав просив позовну заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд якої здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається з урахуванням періодів проживання або роботи на території радіоактивного забруднення. Позивач не має права на зниження пенсійного віку на 5 років, оскільки документами підтверджено, що станом на 01.01.2993 позивач проживав в зоні гарантованого добровільного відселення з 29.10.1986 по 22.12.1986 (01 місяць 24 дні), з 25.09.1989 по 01.01.1993 (03 роки 03 місяці 07 днів), що в сукупності складає 03 роки 05 місяців 01 день.

За таких обставин, підстави для призначення пенсії позивачу відсутні. Періоди проживання в місті Вараш Рівненської області з 11.02.1994 по 20.06.1995 та з 20.06.1996 по теперішній час не можливо врахувати в період приживання у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки територія міста Вараш не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Законодавством не передбачено взаємозалік періодів роботи (проживання) в різних зонах небезпеки від радіоактивного забруднення, а також подані документи, підстави для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, оскільки станом на 01.01.1993 не виконується жодна з вимог щодо тривалості постійної роботи/постійного проживання на території посиленого радіологічного контролю (4 роки) не менше чотирьох років, або ж на території гарантованого добровільного відселення (3 роки) не менше трьох років. Відповідач вважає, що право на пенсію із зниженням пенсійного віку, на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме на 5 років як зазначено в позові позивач не має, оскільки підтверджено факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 лише 03 роки 05 місяців 01 день. Просить у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 20.04.2021 Рівненською обласною державною адміністрацією.

Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивачем надано скановані копії документів: довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудової книжки від 25.07.2984 серія НОМЕР_2 , військового квитка від 22.10.1984 серія НОМЕР_3 , диплома від 10.07.1984 серія НОМЕР_4 , довідки про заробітну плату від 14.05.2021 №2489, довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.05.2021 №647, довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.05.2021 №1992*03, довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.05.2021 №1993*03, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи від 20.04.2021 серія НОМЕР_5 3 категорії.

Листом від 02.07.2021 №1700-0205-8/27910 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова у зниженні пенсійного війку мотивована тим, що періоди проживання у місті Вараш Рівненської області з 11.02.1994 по 20.06.1995, з 20.06.1996 по теперішній час згідно довідок від 12.05.2021 №1993*03, №1992*03 неможливо врахувати в період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки територія міста Вараш не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Документами підтверджено, що особа станом на 01.01.1993 проживала в зоні гарантованого добровільного відселення з 29.10.1986 03 роки 05 місяців 01 день. Відповідач зазначив, що відповідно до ст. 33 Закону №796-ХІІ право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач набуде за досягнення 58-річного віку, а саме з 02.06.2024.

Вважаючи відмову відповідача в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно із абзацом першим частини першої Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом п`ятим частини другої статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років, з приміткою, що початкова величина (3 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (тобто з 26.04.1986) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Абзацом шостим цього ж пункту цієї ж статті передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, з приміткою, що початкова величина (2 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вказаних абзаців пункту другого статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та/або праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років з 26.04.1986 до 01.01.1993, або у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років з 26.04.1986 до 01.01.1993. При цьому, особам, які додатково проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки, а особам, які додатково проживали в зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26.04.1986 по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Як вбачається зі змісту частини другої статті 55 Закону №796-ХІІ, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Судом встановлено, що на момент аварії позивач проходив військову службу в лавах Радянської армії. Таким чином, початкова величина зниження пенсійного віку, передбаченого частиною другою статті 55 Закону №796-ХІІ, до нього не застосовується.

Згідно довідки Вараської міської ради Рівненської області (село Собіщиці) №647 від 13.05.2021 ОСОБА_1 дійсно проживав в селі Собіщиці Володимирецького району Рівненської області з 29.10.2986 року по 22.12.1986; з 25.09.1989 по 30.11.1993.

В силу положень Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Отже, станом на 01.01.1993 позивач прожив/пропрацював у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 5 місяців 01 день.

Позивач на підтвердження обставин проживання в с. Собіщиці Володимирецького району Рівненської області з 02.03.2004 по 20.03.2011 долучив до позовної заяви копії актів опитування свідків про факт спільного проживання від 16.11.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Справжність підписів свідків засвідчено старостою села Більська Воля Вараського району Рівненської області

ОСОБА_4 наданих до суду копіях актів опитування свідків про факт спільного проживання від 16.11.2021 зазначається про те, що ОСОБА_1 з 02.03.2004 до 20.03.2011 проживав разом з батьком ОСОБА_5 , доглядав його та вів спільне господарство в селі Собіщиці Володимирецького району Рівненської області.

Судом встановлено, що відповідно до довідки №1992*03 від 12.05.2021 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.06.1996 по даний час.

Відомостями трудової книжки підтверджено, що ОСОБА_1 21.12.2002 по 01.03.2013 працював у Кузнецовському міському комунальному підприємстві (записи №21-25).

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами частини другої вказаної статті визначено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд відхиляє надані позивачем акти опитування свідків про факт спільного проживання від 16.11.2021 про проживання ним з 02.03.2004 до 20.03.2011 у с. Собіщиці, оскільки саме довідкою про місце реєстрації, а також записами в трудовій книжці, підтверджується проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю у місті Вараш, Рівненська область.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено факт проживання в селі Собіщиці Володимирецького району Рівненської області (зона гарантованого добровільного відслення) з 29.10.2986 року по 22.12.1986; з 25.09.1989 по 30.11.1993, а всього 03 роки 05 місяців 01 день, а тому не набув право на зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ на 5 років.

Судом встановлено, що відповідно до довідок від 12.05.2021 №1992*03 та №1993*03 в період з 11.02.1994 по 20.06.1995 та з 20.06.1995 по дату видачі довідки позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 місто Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області до 31.12.2014 було віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.

Таким чином, документально підтверджено, що позивач з 10.08.1989 по 01.01.1993 прожив та/або пропрацював у зоні посиленого радіологічного контролю менше 4 років, а відтак не набув право на зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

При цьому, суд враховує, що оскільки пенсійний вік особи може бути знижено лише за однією підставою, передбаченою статтею 55 Закону, то період проживання та/або роботи особи в зоні гарантованого добровільного відселення не підлягає включенню в період проживання та/або роботи такої особи в зоні посиленого радіологічного контролю.

Саме такий правовий висновок міститися у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №556/1172/17.

Враховуючи те, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII - є саме факт проживання та/або праці такої особи у відповідній зоні радіоактивного забруднення протягом певного періоду, водночас в ході розгляду даної справи підтверджено, що позивач станом на 01.01.1993 прожив/пропрацював у зоні гарантованого добровільного відселення лише 03 роки 05 місяців 01 день, відтак, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Рівненській області правомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ на 5 років.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У сукупності викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому у задоволенні позову суд відмовляє повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про зобов`язання призначити пенсію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 липня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор