Справа № 280/11633/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/11633/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року

у справі №280/11633/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати Рішення №30 від 28.08.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку по переведенню з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 25.08.2021, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 280/11633/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.08.2021 за о/р № 30.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_2 №1552 від 25.08.2021 щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахування правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано апеляційну скаргу в якій скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 280/11633/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що довічне грошове утримання судді у відставці не є аналогом пенсії, а отже не може бути розрахунковою величиною для отримання пенсії по втраті годувальника. Розрахунок пенсії по втраті годувальника обчислений входячи з розміру пенсії за віком, яку б міг отримувати померлий чоловік позивача, виявився недоцільним. За таких обставин відповідач наголошує на правомірності відмови у перерахунку пенсії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує за пенсію за віком. З 1999 року ОСОБА_4 , 1944 року народження, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_2 , суддя у відставці з 2000 року, який отримував щомісячне довічне грошове утримання. В шлюбі з померлим ОСОБА_2 перебувала з 1966 року. ОСОБА_2 постійно проживала з чоловіком. Позивачка є інвалідом III групи. З часу виходу на пенсію за віком ОСОБА_2 отримувала від чоловіка утримання, яке було для неї постійним та основним джерелом засобів існування та лікування онкологічної хвороби.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_2 звернулася до відділу обслуговування громадян №16 (сервісний центр м. Приморськ) управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.08.2021 за о/р №30 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника, відмова обґрунтована тим, що при розрахунку пенсії по втраті годувальника розмір пенсії зменшується з 3205,27 грн. до 2200,00 грн.

Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду.

Дослідивши обставини по справі колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як зазначено у ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, (…) Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. (…).

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; (…).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; (…) (ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позивачка вважає, що до розрахунку слід брати розмір щомісячного довічного грошового забезпечення судді, а відповідач - розмір пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку мав би отримувати суддя.

Колегія суддів зауважує, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено загальний підхід для обчислення усіх видів пенсій з базової величини - пенсії за віком, порядок обчислення якої унормовано у ст. 27 цього Закону.

Так само від розміру пенсії за віком визначається розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Отже, незалежно від того, отримувала особа пенсію за віком чи ні, усі пенсії, в тому числі і пенсія у зв`язку з втратою годувальника, обчислюються з однакової базової величини - пенсії за віком.

З огляду на це, та обставина, що суддя у відставці ОСОБА_3 пенсії за віком не отримував (а отримував щомісячне грошове утримання судді у відставці), зазначене не є перешкодою для застосування пенсії за віком як базової величини для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Суд звертає увагу на те, що у ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зазначено, що пенсія за віком померлого годувальника обчислюється саме за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, згідно до чинного законодавства, ОСОБА_3 , виходячи у відставку, мав право обрати пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання судді. Окрім того, він мав право на пенсію за віком на загальних підставах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У статті 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Отже, якщо б ОСОБА_3 обрав пенсію за віком, то мав би право отримувати її (а у разі підвищення заробітної плати суддів - у збільшеному розмірі) до смерті.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" не визначав і не визначає зараз особливостей пенсійного забезпечення осіб, що перебували на утриманні судді, на випадок його смерті.

Законом України «Про державну службу» передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням норм частини п`ятої цієї статті, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною восьмою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала пенсію за цим Законом.

Отже, утриманці державних службовців, що отримали право на пенсію за ст. 37 Закону України «Про державну службу», мають право на пенсію по втраті годувальника, розмір якої обчислюється від суми заробітної плати померлого годувальника.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить норми, яка б дозволяла замість пенсії за віком померлого годувальника застосовувати щомісячне довічне грошове утримання судді. Однак цей Закон і не визначає, за яким законом повинна розраховуватися пенсія за віком померлого годувальника, якщо він мав право на таку пенсію за Законом України «Про державну службу» і за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на це, Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у справі №440/734/20 дійшов висновку, що частину першу статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника - судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі:

(1) 70 % від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу", або

(2) 50 % від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Вибір заявника (там, де він є) є вирішальним і тоді, коли йдеться про обчислення розміру пенсії. Однак цей вибір є ілюзорним, коли особа не обізнана про свої права та альтернативи.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 N 13-1)) при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії.

Отже, саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір.

Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право. З огляду на це, працівник сервісного центру Відповідача повинен був роз`яснити позивачці можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і за Законом України "Про державну службу", якщо ОСОБА_3 мав на неї право, проінформувати заявницю про їх розміри.

Відповідачем не надано доказів того, чи мав суддя у відставці ОСОБА_3 право на пенсію за віком на підставі Закону "Про державну службу", а якщо мав, то який її розмір і чому її не було взято відповідачем для розрахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно вірним є висновок суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по втраті годувальника з врахуванням висновків суду щодо необхідності надання заявнику інформації щодо можливих варіантів обрахунку базової величини пенсії по втраті годувальника.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. В межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 280/11633/21 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 р. у справі № 280/11633/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадку та строки передбачені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко