Справа № 160/13263/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13263/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 р. (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі №160/13263/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо неналежного розрахунку при звільненні - невиплати частини заробітної плати посадового окладу визначеного за ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01.07.2015 по 12.03.2021 та стягнути матеріальну шкоду у розмірі 1461529, 60 грн. В обгрунтування позову позивачка посилалась на нарахування відповідачем ій заробітної плати не у відповідності до приписів статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.03.2020 по 12.03.2021 включно відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язаши Дніпропетровську обласну прокуратуру провести нарахування та виплату ОСОБА_1 неотриманих грошових коштів у вигляді заробітної плати (посадового окладу та інших виплат, які є складовими заробітної плати) виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №1-223/2018 (2840/18) за період з 26.03.2020 по 12.03.2021. У задоволенні решти позову суд відмовив.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку Дніпропетровською обласною прокуратурою. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю. В обгрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що до успішного проходження атестації прокурорам здійснюється виплата заробітної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. Крім того, обласна прокуратура не наділена повноваженнями щодо збільшення видатків Державного бюджету України, здійснення перерахунку посадового окладу позивача та виплати заробітної плати у розмірі, встановленому Законом № 1647-УІІ.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки позивачкою рішення суду першої інстанції в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову, не оскаржено, його перегляд в цій частині в апеляційному порядку не здійснюється, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка у період з 13.09.1999 року по 12.03.2021 року працювала на різних посадах в органах прокуратури Дніпропетровської області. Остання посада - начальник Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, що підтверджується записами у трудовій книжці. Наказом виконувача обов`язки керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №270к від 09.03.2021 року позивачку звільнено з посади начальника Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі п.7 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» (у зв`язку із поданням заяви про звільнення з посади за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію) з 12.03.2021 року. З 26.03.2020 по 12.03.2021 заробітна плата виплачувалась позивачці не відповідно до статті 81 Закону №1697-VII, а виходячи з посадового окладу, визначеного згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012, що складало 6000,00 грн. на місяць.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.03.2020 по 12.03.2021 включно відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 26.05.2022 у справі № 540/1268/21, справі № 440/5383/20, у постанові від 30.06.2022 у справі № 120/1674/21-а, який полягає у наступному:

Статтею 4 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзацом 3 п.3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 № 113-IX встановлено, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Зазначений Закон є чинним та неконституційним у встановленому законом порядку не визнавався.

Положеннями пункту 3 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX запроваджено різні підходи до оплати праці прокурорів залежно від проходження чи непроходження атестації.

Прирівняння посадового окладу прокурора (позивача) до посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в ці установи, суперечить вимогам Закону № 113-ІХ.

Прокурори, які не були переведені на посаду прокурора в новостворені органи прокуратури, отримували/отримують заробітну плату відповідно до Постанови № 505. Водночас, ті прокурори, які переведені на такі посади, отримують заробітну плату згідно з Постановою № 1155 та статті 81 Закону № 1697-VII.

Отже, виплата заробітної плати згідно з Постановою № 1155 і статті 81 Закону № 1697-VII пов`язувалася саме із фактом переведення прокурорів (після їхньої атестації) на посади в «новоутворені»/«оновлені» прокуратури (відповідно до Закону № 113-ІХ). З набранням чинності Постанови № 1155 не всім прокурорам України воднораз збільшили посадові оклади, а тільки тим, кого після атестації перевели на посади прокурорів до Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур (відповідно до Закону № 113-ІХ). Цей процес був триваючим, тож вочевидь виникали ситуації, коли протягом одного періоду прокурори отримували заробітні плати відповідно до різних нормативно-правових актів (відповідно до Постанови № 505 і Постанови № 1155).

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі № 826/17798/14.

Як пояснив у судовому засіданні представник скаржника, ОСОБА_1 не проходила атестацію, не була переведена, у зв`язку із цим, до Дніпропетровської обласної прокуратури. Підтвердженням цієї обставини є відсутність у трудовій книжці позивачки відповідних записів.

Враховуючи зазначений правовий висновок Верховного Суду, колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, оскільки заробітная плата позивачки нараховувалась та виплачувалась у відповідності до приписів, чинного на час спірних правовідносин, законодавства.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/13263/21 - скасувати в частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/13263/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 12 липня 2022 р. та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 липня 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук