Справа № 200/12385/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року справа №200/12385/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №200/12385/21 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09 вересня 2021 року № 24 про відмову у призначенні пенсії відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком № 1 шахтарі:

періоди роботи з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року; з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року; з 02 грудня 1995 року по 18 серпня 1997 року; з 28 серпня 1997 року по 23 березня 2000 року; з 02 серпня 2006 року по 28 липня 2007 року; з 13 серпня 2007 року по 29 січня 2009 року; з 30 січня 2009 року по 28 лютого 2009 року; з 01 березня 2009 року по 17 лютого 2011 року; з 28 лютого 2011 року по 05 листопада 2013 року; з 18 листопада 2013 року по 31 жовтня 2014 року; з 25 січня 2016 року по 09 січня 2018 року,

а також період служби в армії з 19 червня 1990 року по 05 травня 1992 року та період навчання з 01 вересня 1986 року по 11 червня 1990 року в Єнакіївському гірничому технікумі за спеціальністю «гірничий технік» та повторно розглянути заяву позивача від 06 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позову зазначив, що є протиправними вимоги пенсійного органу про підтвердження спірних періодів роботи позивача уточнюючими довідками, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09 вересня 2021 року № 24 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії згідно з частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 вересня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року; з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року; з 02 грудня 1996 року по 18 серпня 1997 року; з 28 серпня 1997 року по 31 грудня 1998 року; з 29 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 24 липня 2007 року по 28 липня 2007 року; з 20 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2011 року та з 01 травня 2011 року по 05 листопада 2013 року, а також періоду навчання з 01 вересня 1986 року по 11 червня 1990 року в Єнакіївському гірничому технікумі за спеціальністю «гірничий технік» та періоду служби в армії з 19 червня 1990 року по 05 травня 1992 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не врахував, що в трудовій книжці позивача не зазначено характеру виконуваної роботи та умов, в яких позивач працював, не вказано також, чи був позивач зайнятий певними роботами протягом повного робочого дня.

При цьому позивач при зверненні за призначенням пенсії не надав уточнюючих довідок про пільговий характер роботи, наказів про проведення атестації робочих місць, які б підтверджували пільговий характер роботи позивача за спірні періоди.

Час проходження строкової військової служби також не може бути врахований до пільгового стажу, оскільки він не пов`язаний з підземними роботами з огляду на приписи ст.8 Закону №2011.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача щодо задоволених позовних вимог, не надаючи оцінку судовому рішенню в частині відмови в задоволенні позову, яка сторонами не оскаржується.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

06 вересня 2021 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

На час звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг 50 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09 вересня 2021 року № 24 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на відсутність пільгового стажу роботи.

Рішенням визначено, що страховий стаж становить 27 років 06 місяців 25 днів, в тому числі пільговий стаж роботи 06 років 06 місяців 03 дні, додаткові роки за Списком №1 - 6 років.

До стажу за Списком № 1 протиправно не зараховано наступні періоди роботи: з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року; з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року; з 02 грудня 1995 року по 18 серпня 1997 року; з 28 серпня 1997 року по 23 березня 2000 року; з 02 серпня 2006 року по 28 липня 2007 року; з 13 серпня 2007 року по 29 січня 2009 року; з 30 січня 2009 року по 28 лютого 2009 року; з 01 березня 2009 року по 17 лютого 2011 року; з 28 лютого 2011 року по 05 листопада 2013 року; з 18 листопада 2013 року по 31 жовтня 2014 року; з 25 січня 2016 року по 09 січня 2018 року, оскільки позивачем не надано довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

За відомостями форми РС-право вказані періоди лише частково не зараховано до стажу за Списком № 1. Відповідачем зараховано періодів з 01 січня 1999 року по 22 березня 2000 року, з 01 серпня 2006 року по 28 грудня 2006 року, 01 січня 2007 року по 23 липня 2007 року, з 01 серпня 2007 року по 19 грудня 2007 року, з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 02 лютого 2009 року, з 03 лютого 2009 року по 17 лютого 2011 року, з 01 квітня 2011 року по 30 квітня 2011 року, з 18 листопада 2013 року по 31 липня 2014 року.

За даними форми РС-право період з 25 січня 2016 року по 09 січня 2018 року не зараховано до страхового та пільгового стажу.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу період служби позивача в армії з 19 червня 1990 року по 05 травня 1992 року та період його навчання з 01 вересня 1986 року по 11 червня 1990 року в Єнакіївському гірничому технікумі за спеціальністю «гірничий технік».

Записи трудової книжки позивача свідчать:

Період з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року:

-20 липня 1992 року прийнято учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті на Шахтоуправління «Зуєвське» Виробничого об`єднання з видобування вугілля «Жовтеньвугілля» (запис №6);

-18 листопада 1992 року переведено прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (запис №7);

-01 жовтня 1993 року переведено гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (запис №8);

-14 березня 1994 року звільнено за переведенням на шахту «Ясинівська-глибока» (запис №9).

Період з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року:

-28 березня 1994 року позивача прийнято гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті «Ясинівська-глибока» Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля» (запис №10);

-27 травня 1994 року переведено підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (запис №11);

-07 серпня 1994 року звільнено за власним бажанням (запис №12).

Період з 28 серпня 1997 року по 31 грудня 1998 року:

-28 серпня 1997 року позивача прийнято прохідником підземним з повним робочим днем в шахті на Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Зуєвська» Дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Жовтеньвугілля» (запис №17);

-23 березня 2000 року звільнено за власним бажанням (запис №18).

Період з 01 січня 1999 року по 22 березня 2000 року відповідачем зараховано до пільгового підземного стажу за Списком № 1 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), згідно з якими цей період віднесено до пільгового стажу за кодом ЗП3013А1.

Період з 29 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 24 липня 2007 року по 28 липня 2007 року:

-02 серпня 2006 року позивача прийнято підземним гірником ІІІ розряду з повним робочим днем в шахті на Орендне підприємство «Шахта ім. О.Ф. Засядька» (запис №22);

-2 листопада 2006 року переведено підземним гірником V розряду з повним робочим днем в шахті (запис №23);

-28 липня 2007 року звільнено за власним бажанням (запис №24).

Періоди роботи позивача з 01 серпня 2006 року по 28 грудня 2006 року та з 01 січня 2007 по 23 липня 2007 року зараховано до пільгового підземного стажу за Списком № 1, з яких без обґрунтування причин відповідачем не зараховано 3 дні в грудні 2006 року та 5 днів липня 2007 року.

Період з 20 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року:

-13 серпня 2007 року позивача прийнято гірником очисного забою 4 розряду з повним підземним робочим днем до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» тимчасово на два місяці (запис №25);

-11 жовтня 2007 року зачислено до штату гірником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем (запис №26,29);

-29 січня 2009 року звільнено за переводом до Відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» (запис №30);

-30 січня 2009 року зараховано за переводом гірником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті до Відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» (запис №31);

-28 лютого 2009 року звільнено за переводом (запис №32);

-01 березня 2009 року прийнято за переводом гірником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем до Відкритого акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас» (запис №33);

-17 лютого 2011 року звільнено за власним бажанням (запис №35).

Періоди з 01 серпня 2007 року по 19 грудня 2007 року та з 01 січня 2008 по 17 лютого 2011 року зараховано до пільгового підземного стажу за Списком № 1 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), згідно з якими цей період віднесено до пільгового стажу за кодом ЗП3013А1, з якого відповідачем без обгрунтування причин не зараховано 11 днів в грудні 2007 року.

Періоди з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2011 року та з 01 травня 2011 по 05 листопада 2013 року:

-28 лютого 2011 року позивача прийнято помічником начальника підземної ділянки з повним робочим днем у шахті до Відокремленого підрозділу «Шахтоутворення «Ясинівське-Глибоке» (запис №36);

-12 жовтня 2013 року переведено гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (запис №39);

- 05 листопада 2013 року звільнено за власним бажанням (запис №40).

Період з 01 квітня 2011 року по 30 квітня 2011 року зараховано до пільгового підземного стажу за Списком № 1 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), згідно з якими цей період віднесено до пільгового стажу за кодом ЗП3014А4.

Таким чином, в межах доводів апеляційної скарги є періоди роботи позивача: з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року; з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року; з 02 грудня 1995 року по 18 серпня 1997 року; з 28 серпня 1997 року по 31 грудня 1998 року; з 29 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 24 липня 2007 року по 28 липня 2007 року; з 20 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2011 року, з 01 травня 2011 року по 05 листопада 2013 року.

В період з 01 вересня 1986 року по 11 червня 1990 року позивач навчався в Єнакіївському гірничому технікумі за спеціальністю «гірничий технік».

У період з 19 червня 1990 року по 05 травня 1992 року проходив службу в армії.

За відомостями форми РС-право відповідачем зараховано до страхового стажу період навчання та службу в армії до страхового стажу позивача.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача зарахувати ці періоди роботи позивача до його пільгового стажу, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджено, що в ці періоди він працював на підземних роботах повний робочий день під землею.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що період навчання та період служби в армії позивача відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу за спірні періоди його роботи на посадах, які віднесені до Списку №1, протягом повного робочого дня під землею - спірні періоди повинні зараховуватися в пільговий стаж без наявності уточнюючих довідок.

Крім того, зайнятість позивача у спірні періоди за професіями, які віднесена до Списку № 1, підтверджена індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма - ОК-5) на ім`я ОСОБА_1 , за якими спірні періоди роботи визначені як пільгові відповідно до кодів ЗП3013А1, ЗП3014А2.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що періоди роботи позивача з 20 липня 1992 року по 14 березня 1994 року; з 28 березня 1994 року по 07 серпня 1994 року; з 02 грудня 1996 року по 18 серпня 1997 року; з 28 серпня 1997 року по 31 грудня 1998 року; з 29 грудня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 24 липня 2007 року по 28 липня 2007 року; з 20 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 28 лютого 2011 року по 31 березня 2011 року та з 01 травня 2011 року по 05 листопада 2013 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо відсутності відомостей про атестацію робочого місця на відповідність умовам праці, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а чітко висловила свою позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказала, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Тому відсутність інформації щодо проведення атестації робочих місць, на яких позивач працював не є перешкодою в зарахування вказаних періодів роботи до стажу за списком № 1.

Що стосується зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії суд зазначає наступне.

На підставі абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби (…) зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу (…) особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу (…), не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Як свідчать записи в трудовій книжці позивача, він на час призову на військову службу працював за професією та займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про зарахування до пільгового стажу позивача період його служби в армії з 19 червня 1990 року по 05 травня 1992 року.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №200/12385/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі №200/12385/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 липня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв