Справа № 219/1756/22
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1756/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майора поліції Щуся Артема, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майор поліції Щуся Артема, згідно якої просить скасувати постанову серії БАБ № 850996 від 22.02.2022 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що постановою серія БАБ № 850996 від 22.02.2022, складеною інспектором ВП № 2 Покровського РУП в Донецькій області старшим лейтенантом Романовським В.П., на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП у розмірі 340 грн за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В постанові зазначено, що він 22.02.2022 о 14.12 год. в с. Максимільянівка по вул. Центральна, біля будинку 89, керуючи транспортним засобом Lexus RX 350 номерний знак НОМЕР_1 , начебто здійснив неправомірний рух під знак 2.2, тобто не зупинився, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України. Але, на його думку та думку свідків, які знаходилися з ним у автомобілі й спостерігали увесь перебіг подій, така інтерпретація обставин не відповідає дійсності. Він, керуючи автомобілем Lexus RX 350 номерний знак НОМЕР_1 , рухався з боку с. Острій через с. Максимільянівка та повинен був вже виїхати на головну дорогу по вул. Центральна. Перед виїздом (поворотом) встановлено дорожній знак 2.2 (тобто вимога руху без зупинки заборонено). З обох боків житлові будинки, забори. Після зупинки перед знаком приблизно метрів за 10-15 він під`їхав ще ближче до повороту та знову зупинився. По головній дорозі проїхав транспортний засіб, тут він вже бачив і патрульну машину, і рух на дорозі. Та тільки потім здійснив рух-виїзд на головну дорогу, після чого відразу був зупинений інспектором ДПС за порушення ПДР.

На переконання позивача, Знак 2.2 потрібно встановлювати в місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається. У разі неможливості виконання цієї вимоги, знак 2.2 установлюють якомога ближче до такого місця в поєднанні з табличкою 7.1.2 та розміткою 1.12 (стоп-лінія). Інспектор повинен був знати про вади цього знаку. Вказує, що співробітники робили фіксацію відеорегістраторомза № 0712 за протоколом в патрульній машині. Переглянувши запис, чітко побачив, що він зупинявся перед виїздом на головну дорогу, пропускав транспортний засіб, але вже за знаком. Зупинку перед знаком з того ракурсу, де стояла патрульна машина на відео не видно. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, інспектор ДПС допустив грубі порушення адміністративно - процесуальних норм: в постанові не зазначено марка, серійний номер камери, за допомогою якої відбувалась фіксація порушення, чим порушено ст.283 КУпАП, та не зазначено посилання на веб-ресурс, за яким можна ознайомитись із зображенням про порушення і текстом постанови. Доказів, того що позивач порушив Правила дорожнього руху, не було надано в повному обсязі. Також він намагався подати клопотання інспектору ДПС про намір скористуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, але йому було відмовлено, чим порушено конституційне право ст.268 КУпАП. Внаслідок цього, він викликав патрульну службу для фіксації неправомірних дій співробітниками поліції. Були складені заява та пояснення про проведення службової перевірки за цими обставинами.

Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинуватим, постанову серії БАБ № 850996 від 22.02.2022 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора ДПС фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.06.2022 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.06.2022 розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майора поліції Щуся Артема про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відкладено на 23 червня 2022 року на 10.00 год.

Ухвалою суду від 23.06.22 як другого відповідача залучено Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, розгляд справи відкладено на 06.07.2022 о 10 год.30 хв. В судовому засіданні 06.07.2022 оголошено перерву до 08.07.2022 для надання можливості позивачу ознайомитися з заявою відповідача про заміну неналежного відповідача.

05.07.2022 на електронну пошту суду надійшла заява від начальника сектору правового забезпечення УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Василенко Ю.Г. про заміну у даній справі на належного відповідача - Відділ поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. В обгрунтування вимог зазначила про те, що оскільки інспектор СРПП ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Романовський О.В., дії якого оскаржує позивач, не є посадовою особою УПП в Донецькій області ДПП та ніколи не проходив службу у вказаному підрозділі, тому останній не є належним відповідачем у справі. Просила виключити УПП в Донецькій області ДПП з числа відповідачів. Втім, суд вважав за доцільне залучити як відповідача Відділ поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, не виключаючи при цьому з числа відповідачів Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

Ухвалою суду від 08.07.2022 судом залучено до участі у даній справі як відповідача Відділ поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. Справу призначено розглядом на 19.07.22. Витребувано у інспектора СРПП ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Романовського О.В. відеозапис з body-камери (нагрудного відеореєстратора) за 22.02.2022, що стосується справи стосовно ОСОБА_1 , на якому зафіксовано вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 19.07.22 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через Електронний суд подав заяву про розгляд справи без його участі.

04.07.2022 на електронну адресу суду надійшла заява інспектора СРПП ВП № 2 Покровського РУП Романовського О. про розгляд справи без його участі у зв`язку з неможливістю взяти участь судовому засіданні через щільний графік роботи.

Представники відповідачів - Відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк не надали.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 850996 від 22.02.2022 на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, 22.02.2022 о 14.12 год. на автошляху Селідове - Гірне - Максимільянівка на перехресті з вул. Центральна в с. Максимільянівка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RX 350 номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 - проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимоги п. 8.4 б) ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінеті Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вищевказаними Правилами . Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 8.4 ПДР визначено, що дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Знак 2.2 Проїзд без зупинки заборонено згідно Правил дорожнього руху відноситься до Знаків пріоритету та означає, що «Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2 , йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2 . Якщо знак 2.2 встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком....

Відповідно до пункту 14.4.1 НАЦІОНАЛЬНОГО СТАНДАРТУ УКРАЇНИ «БЕЗПЕКА ДОРОЖНЬОГО РУХУ ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови Правила застосування», який є чинним з 01.11.2021 знаки пріоритету застосовують для зазначення черговості проїзду перехресть, перехрещень окремих проїзних частин, що відрізняється від черговості проїзду перехресть рівнозначних доріг із урахуванням 14.3.26; а також вузьких ділянок доріг, рух на яких не регулюється сигналами світлофорів чи регулювальником.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Всупереч ст. 245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення поданій справі.

Позивач також вказує на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, стверджуючи, що він намагався внести клопотання інспектору ДПС про намір скористуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, але йому було відмовлено, чим порушено конституційне право ст.268 КУпАП. В наслідок цього, він викликав патрульну службу для фіксації неправомірних дій співробітниками поліції, були складені заява та пояснення про проведення службової перевірки за цими обставинами.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17 та від 10.04.2019 у с праві N 752/15787/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд констатує, що відповідачами по справі не надано будь-яких доказів, у тому числі відеозапису, на підтвердження вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальністьвідповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП.

Зі змісту статті 6 Європейської конвенції з прав людини вбачається, що кожний обвинувачений у скоєнні злочину має як мінімум право мати достатньо часу та можливості для підготовки свого захисту, а також захищати себе сам особисто або через обраного ним самим захисника. При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема в справі Deweer v. Belgium (рішення Суду від 27.02.80 року), зазначав, що немає ніяких підстав для вузької інтерпретації ст. 6 Конвенції. Так, зазначена стаття застосовується не тільки власно до кримінального судового провадження, але і по відношенню до дисциплінарних та адміністративних процедур (принцип автономності).

Європейський суд з прав людини у п. 21 свого рішення у справі "Надточий проти України від 15 травня 2008 року" зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, у § 3 (c) статті 6 Європейської конвенції зазначається, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Аналогічна норма міститься і у § 3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, відповідно до якої кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Згідно позиції, що міститься у постанові ВС/КАС від 08 липня .2020 року у справі 463/1352/16-а: у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Особливості провадження у зазначеній категорії справ визначені ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 цієї правової норми за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, з урахуванням викладеного вище та позиції Верховного Суду, в ході судового розгляду справи відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. та правомірності прийняття постанови інспектором ВП № 2 Покровського РУП в Донецькій області старшим лейтенантом Романовським В.П. про накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Також суд зазначає про таке. У постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а викладена правова позиція та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Покровське районне управління поліції ГУНП в Донецькій області - Відділ поліції № 2, від імені якого діяв при складанні постанови інспектор ВП № 2 Покровського РУП в Донецькій області старший лейтенант Романовський В.П. та був уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. Тому, позовні вимоги до даного органу - суб`єкту владних повноважень підлягають задоволенню.

За цих обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майор поліції Щуся Артема, а також Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. В цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 506 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 122 ч. 1, 222, 245, 251, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-247, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майора поліції Щуся Артема, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правпорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 850996 від 22.02.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог до т.в.о. начальника відділу поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області майора поліції Щуся Артема, Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 10.02.2004 року Артемівським УМВС України в Донецькій області) за рахунок бюджетних асигнувань Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, Відділу поліції № 2 (адреса вул.Мандрика, 7, м. Покровськ, 85300, Україна) судовий збір в сумі 506 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Шевченко