Справа № 640/6560/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6560/22
УХВАЛА

19 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бужак Н.П., Кобаля М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника МВС України Тетяни Отрода про розгляд справи за участі представника як очевидно безпідставного та необґрунтованого;

- звернуто увагу МВС України в контексті вищевикладеного на неналежне виконання представником МВС України Тетяною Отрода процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами;

- вдруге звернуто увагу представника МВС України Тетяни Отрода на необхідність добросовісного користування процесуальними правами та неухильне виконання процесуальних обов`язків (ч. 2 ст. 44 КАС України);

- звернуто увагу МВС України, що подальші прояви з боку представника неповаги до суду, неналежне виконання процесуальних обов`язків чи зловживання процесуальними правами будуть мати наслідками застосування судом заходів процесуального примусу;

- витребувано у МВС України реєстраційний номер облікової картки платника податків представника МВС України Тетяни Отрода для цілей визначення у процесуальних документах, які можуть бути виконавчими документами.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Міністерство внутрішніх справ України (далі - Відповідач, МВС України) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу повністю.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З наведеного випливає, що у процесуальному законі міститься пряма заборона на оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду.

При цьому судова колегія звертає увагу, що серед визначеного у ст. 294 КАС України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про витребування документів, а також ухвала щодо відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи за участі представника, як і ухвала, в якій звертається увага сторін та їх представників на необхідність дотримання вимог процесуального закону при реалізації своїх процесуальних прав. Отже, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Тобто, закріплюючи у п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та п. 6 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України право особи на перегляд справи в апеляційному порядку, законодавець регламентував спосіб і порядок реалізації такого права у залежності від виду судового рішення, як є предметом апеляційного оскарження - безпосереднє оскарження рішення суду або ухвали суду в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на таке рішення або викладенням заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Відтак, гарантуючи можливість перегляду в апеляційному порядку судової справи, положення Кодексу адміністративного судочинства України закріпили спосіб реалізації дієздатності особи на апеляційне оскарження ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті шляхом викладення заперечень проти такої ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Іншого порядку та способу апеляційного оскарження такого судового рішення чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У контексті наведеного, на переконання колегії суддів, розгляд судом адміністративним судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, щодо викладеного рішення в якій встановлено інший порядок оскарження, зумовить допущення судом порушень правових норм, які регулюють його діяльність, а також поставить під сумнів гарантоване Конвенцією право особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Судова колегія вважає помилковим ототожнення МВС України оскаржуваної ухвали з окремою ухвалою, позаяк вона не відповідає змісту окремої ухвали, вимоги до якої наведені у статті 249 КАС України. Так, ухвала від 29.06.2022 не містить вказівок на вжиття суб`єктами владних повноважень заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону (ч. 1), а також у ній не визначено строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 5). Зміст абзаців 2-4 резолютивної частини оскаржуваної ухвали лише вказує на те, що у ній звертається увага МВС України та його представника на необхідності належного виконання процесуальних обов`язків та недопущення зловживання процесуальними правами, оскільки в іншому випадку можуть бути застосовані заходи процесуального примусу.

Викладене, на переконання колегії суддів, не дає підстави вважати, що оскаржувана ухвала в частині абзаців 2-4 її резолютивної частини належить до окремих ухвал чи ухвал про застосування заходів процесуального примусу, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Також Апелянт помилково вважає абзац 5 резолютивної частини ухвали від 29.06.2022 ухвалою про забезпечення доказів, позаяк із його змісту вбачається, що відповідні докази витребовуються в МВС України у порядку ст. 80 КАС України (витребування доказів), а не за правилами ст. ст. 114-117 КАС України (забезпечення доказів). У свою чергу, як вже було зазначено вище, ухвала з питань витребування доказів не охоплюється передбаченим ст. 294 КАС України переліком ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

У розрізі наведеного суд апеляційної інстанції звертає увагу, що встановлена законодавцем неможливість окремого оскарження ухвали про витребування документів, а також ухвали щодо відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи за участі представника, як і ухвали, в якій звертається увага сторін та їх представників на необхідність дотримання вимог процесуального закону при реалізації своїх процесуальних прав, не породжує у відповідного апеляційного адміністративного суду передбачених статтею 315 КАС України повноважень за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення. Натомість, викладені щодо таких ухвал в апеляційній скарзі на рішення суду заперечення підлягають оцінці судом у ході апеляційного перегляду останнього без ухвалення окремого рішення суду апеляційної інстанції щодо такої ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає поверненню Апелянту.

Керуючись ст. ст. 248, 293, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль