Справа № 990/92/22
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2022 року

м. Київ

справа №990/92/22

адміністративне провадження №П/990/92/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Олендера І.Я., Гончарової І.А., Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про зміну позову та залучення до участі у справі як співвідповідача Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною та скасування постанови Верховної Ради України від 31 травня 2022 року №2294-ІХ «Про висловлення недовіри Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1», зобов`язання поновити на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з адміністративним позовом до Верховної Ради України, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Верховної Ради України від 31 травня 2022 року №2294-ІХ «Про висловлення недовіри Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1»;

зобов`язати Верховну Раду України поновити ОСОБА_1 на посаді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 1 червня 2022 року (наступний день після звільнення) по день прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини), із зазначенням конкретної суми стягнення та розрахунку такої суми;

звернути до негайного виконання рішення суду;

звернутися до Верховного Суду для вирішення питання про внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень частини четвертої статті 12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VІІІ у редакції Закону України від 12 травня 2022 року №2259-ІХ.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2022 відкрито провадження в адміністративній справі №990/92/22 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною та скасування постанови Верховної Ради України від 31 травня 2022 року №2294-ІХ «Про висловлення недовіри Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1», зобов`язання поновити на посаді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження на 14 липня 2022 р. на 10.00 год.

13 липня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову частково та залучення до участі у справі співвідповідача.

В заяві позивач просить змінити предмет позову в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме, стягнути із Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (за період з 1 червня 2022 року (наступний день після звільнення) по день прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини), із зазначенням конкретної суми стягнення та розрахунку такої суми; звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення із Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 170 254,83 грн. Решту позовних вимог залишити без змін.

Також у поданому клопотанні позивач просить долучити до участі у справі як співвідповідача Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в частині позовної вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач вважає, що належним відповідачем в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України в силу положень пункту 17 частини першої статті 85 Конституції України, відповідно до яких призначення на посаду та звільнення з посади Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини належить до повноважень Верховної Ради України, та пунктів першого і третього Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від20 червня 2012 року №4/8-12, відповідно до яких Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є постійно діючим органом, що утворюється Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини відповідно до статті 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» для забезпечення діяльності Уповноваженого. Секретаріат є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка. Серед основних завдань Секретаріату є, зокрема, матеріально-технічне, фінансове та інше забезпечення діяльності Уповноваженого з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина.

Суд, розглянувши заяву про зміну частково предмету позову та залучення до участі у справі Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини як співвідповідача, дійшов висновку про повернення даного клопотання без розгляду з таких підстав.

Положення статті 266 КАС України врегульовують особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Згідно з пунктом 1 частини 2 вказаної норми правила цієї статті поширюються, зокрема, на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України

Згідно з положеннями частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС термін "публічно-правовий спір" вживається у КАС України у такому значенні: - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною першою статті 5 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Ураховуючи, що позивачем заяву про зміну предмету позову в частині подано напередодні до першого судового засідання, чим порушено вимоги частини першої статті 47 КАС України та позивачем не доведено, що така зміна відбулась у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, колегія суддів дійшла висновку про повернення заявнику без розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову в частині.

Крім того, підставою для повернення без розгляду даної заяви є також той факт, що у разі задоволення даного клопотання, змінюється підсудність розгляду даної справи, що суперечить вимогам ст. 48 КАС України.

За приписами частини першої статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Положеннями частини третьої цієї статті визначено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 4 статті 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Ураховуючи зазначені норми та приймаючи до уваги, що позивач просить залучити у якості співвідповідача у справі Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що вплине на визначення підсудності та не може бути розглянуто Верховним Судом, оскільки належить до підсудності Окружного адміністративного суду міста Києва, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду заяви позивача.

Зважаючи на обставини, у зв`язку з якими позивач звернувся до адміністративного суду із заявою про зміну предмету позову в частині та залучення до участі у справі у якості співвідповідача Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зміст позовних вимог і наведене вище правове регулювання цих правовідносин, Суд вважає, що заява позивача підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 22, 27, 47, 48, 240, 241-246, 256, 266 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну позову та залучення до участі у справі як співвідповідача Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повернути заявнику без розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду