Справа № 460/20408/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Бляхи В.С.; представника позивача: Брусніка І.А.; представника відповідача: Гуменюка А.А.; розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом
Колективного сільськогосподарського підприємства комунального господарства агрофірми "Зоря"
доРівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірню компанію "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
Колективне сільськогосподарське підприємство комунальне господарство агрофірми "Зоря" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі-відповідач), у якому просить суд:
визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна при поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженнях № 34023225, № 39040053, № 40627748, № 43091760, № 46476784, № 50263784, № 39039933, № 40627590, № 43091408, № 46477158, № 50263553;
зобов`язати Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з нерухомого майна боржника, а саме з гуртожитку № 2 по вул. Конституції, 31, с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, та гуртожитку № 3 по вул. Конституції, 34, с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, що був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.02.2009 відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконанні у Рівненському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебували виконавчі провадження № 34023225, № 39040053, № 40627748, № 43091760, № 46476784, № 50263784, № 39039933, № 40627590, № 43091408, № 46477158, № 50263553 щодо стягнення з Колективного сільськогосподарського підприємства Комунальне господарство агрофірми «Зоря» на користь Дочірньої компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заборгованості. За наслідками вчинення виконавчих дій по виконавчим провадженням, були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а заходи, що вчинялись щодо розшуку такого майна, виявились безрезультатними. Також зазначає, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.02.2009 накладено арешт на все нерухоме майно Колективного сільськогосподарського підприємства Комунальне господарство агрофірми «Зоря». Позивач вказує, що будь-які відкриті виконавчі провадження щодо даного підприємства відсутні, як і відсутня заборгованість перед Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Стверджує, що виконавчі провадження завершені посадовими особами відповідача без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, раніше накладеного при відкритті виконавчого провадження. Наголосив, що відмова державного виконавця в знятті арешту з майна Колективного сільськогосподарського підприємства Комунальне господарство агрофірми «Зоря» суперечить законодавству та порушує його конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 06.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, з врахуванням особливостей провадження у категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця у відповідності до вимог статті 287 КАС України, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.07.2022.
Додатково судом залучено до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дочірню компанію "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України.
13.07.2022 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що виконавчі провадження № 34023225, № 39040053, № 40627748, № 43091760, № 46476784, № 39039933, № 40627590, № 43091408, № 46477158 є завершеними та знищеними, однак у жодному з них не було стягнуто виконавчий збір. Стверджує, що у разі закінчення виконавчого провадження, у випадку не стягнення виконавчого збору, державний виконавець не вправі знімати арешт, накладений на майно боржника. Наголошує, що частина перша статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника у випадку повернення виконавчого документу стягувачу. Зазначав, що матеріали завершеного виконавчого провадження знищені, однак можуть бути відновлені. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.
Третя особа на стороні відповідача своєї правової позиції щодо заявленого клопотання не висловила.
Розглянувши матеріали додані відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення даного питання, надавши правову оцінку позиціям учасників справи, судом встановлено наступне.
26.07.2017 Дочірнє підприємство «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунальне господарство агрофірми «Зоря» подало до начальника Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заяву № 109. У ній заявник просив надати завірену копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження від 19.02.2009, якою було накладено арешт на нерухоме майно боржника у виконавчому провадженні, а саме на гуртожитки № 2 та № 3 по вул. Конституції, 31 та 34 в с. Зоря, Рівненського району, скасувати такий арешт, як помилково накладений, та повідомити власника гуртожитків про зняття такого арешту. До вказаної заяви були долучені інформаційні довідки № 92853030, № 92853745 від 26.07.2017 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що сформовані ОСОБА_1 , з яких вбачається наявність арештів нерухомого майна, що зареєстровані за номерами 8478061 та 8478040.
Вирішуючи подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з такого.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі - КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачені статтею 287 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Судом досліджена заява від 27.07.2017, що подана представником Дочірнього підприємства «Комунсервіс-Зоря» начальнику Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, до якої долучені інформаційні довідки № 92853030, № 92853745 від 26.07.2017 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких встановлено наявність арештів нерухомого майна, що зареєстровані за номерами 8478061 та 8478040.
Суд зауважує, що відлік строку у цій конкретній правовій ситуації з 26.07.2017 застосовуватися не може, оскільки не зняття арешту з нерухомого майна Колективного сільськогосподарського підприємства Комунальне господарство агрофірми «Зоря» накладеного з метою забезпечення виконання виконавчих проваджень є триваючим правопорушенням.
Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням, обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням, дії відповідної норми закону.
Дана правова позиція щодо застосування норм права викладена у Постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 804/401/17, від 23 листопада 2018 року по справі № 489/4756/16.
Разом з тим, особливостями застосування строків звернення суб`єктів владних повноважень до адміністративного суду у справах, пов`язаних з триваючими правопорушеннями, є:
1) триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, зазвичай, це не повинно вважатися пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду;
2) встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної діяльності (бездіяльності).
Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що суб`єкт, який допустив бездіяльність, перебуває і надалі у стані безперервного продовження такої бездіяльності. Триваюче правопорушення припиняється лише у разі: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що виконавчі провадження завершені посадовими особами відповідача без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, раніше накладеного при відкритті виконавчого провадження і питання щодо зняття арешту не вирішені по даний час.
Так, початок перебігу строку на визнання протиправною бездіяльності державного виконавця автоматично відкладається до усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення або до виконання обов`язку відповідним суб`єктом.
У зв`язку з наведеним, початок відліку строку звернення до суду ще не розпочався, оскільки арешт накладений на гуртожиток № 2 по вул. Конституції, 31, с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, та гуртожиток № 3 по вул. Конституції, 34, с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, що був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 19.02.2009 відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, не був знятий при завершенні виконавчого провадження та існує по даний час.
З наведеного суд констатує, що позивачем не пропущений десятиденний строк на звернення до суду із позовною заявою до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі-відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення дій.
Відтак, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 121, 241, 248, 256, 287, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
В задоволенні клопотання Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про залишення позову без розгляду - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 18 липня 2022 року

Суддя О.В. Поліщук