Справа № 260/919/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2022 рокум. Ужгород№ 260/919/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши клопотання представника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо зупинення провадження та залишення без розгляду адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про стягнення середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновлення на роботі за рішенням суду та скасування наказу призначення на посаду та звільнення з попередньої посади, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Панфілова Павла Геннадійовича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області здійснити доплату середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновленням на роботу у сумі 2551.2 гривень;

2) визнати протиправним наказ № 10 від 21.01.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області по особовому складу «Про призначення підполковника поліції ОСОБА_1 (0073019) старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з посадовим окладом 2500 гривень, установивши відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988, п. 4 розділу II наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 надбавку за специфічні умови з проходженням служби в поліції в розмірі 45 відсотків, звільнивши його з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління цього ж ГУНП, 24 січня 2022 року», скасувати його поновивши ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області;

3) зобов`язати Головне управління Національної поліції України здійснити доплату заробітної платити, яка утворилася у результаті протиправного та незаконного переміщення з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (а.с.1-11).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.23-25).

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, разом з відзивом відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі та залишення позовної заяви без розгляду (а.с.29, 30, 33 (на звороті), 34, 34 (на звороті), 35 та 35 (на звороті)).

Заявлене клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване тим, що Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року в адміністративній справі №260/1727/21 позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю. Визнано протиправним наказ № 830 від 09.04.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського районного відділу поліції та слідчого управління ГУНП в Закарпатській області» у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції. Визнано протиправним наказ № 82 о/с від 12.04.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «По особовому складу» про звільнення з служби у поліції старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1 . Поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 13 квітня 2021 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 квітня 2021 року по 11 січня 2022 року в сумі 139 295,52 грн.. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 15052,06 грн підлягає до негайного виконання.

Однак, вищевказане рішення оскаржено відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі №260/1727/21.

Вважаючи позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити доплату середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновленням на роботі у сумі 2551,20 грн. передчасними, оскільки вищевказане рішення не набрало законної сили, оскільки оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, відповідач на підставі п.3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі за № 260/1727/21.

Розглянувши заявлене представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Статтею 236 КАС України передбачено порядок та підстави зупинення провадження в адміністративній справі.

Частиною першою статті 236 КАС України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі за наявності підстав.

Так, згідно вимог пункту 3 частини першої статті 236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що 12 січня 2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено рішення у справі № 260/1727/21.

Дійсно, відповідне рішення було оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Однак, згідно КП «Діловодство спеціалізованого суду», 14 квітня 2022 року Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову в адміністративній справі № 260/1727/21, відповідно до якої апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року без змін.

Відтак, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року в адміністративній справі за № 260/1727/21 набрало законної сили з дня ухвалення постанови суду апеляційної інстанції щодо залишення відповідного рішення без змін.

Враховуючи вищевказане, відповідне клопотання Головного управління Національної поліції у Закарпатській області не підлягає до задоволення.

Заявлене клопотання представника відповідача щодо залишення даного позову без розгляду, обґрунтоване тим, що до позовної заяви про стягнення середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновленням на посаді позивачем не додано квитанції про сплату судового збору. Відповідач наголошує, що дана категорія справи не підпадає під вимоги пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», та позивач не має підстав для звільнення його від сплати такого, оскільки спір не стосується стягнення середнього заробітку та поновлення на посаді, натомість позивачем заявлено ще вимогу про скасування наказу про призначення позивача на іншу посаду, що в свою чергу є спором про проходження служби, аж ніяк не спором про поновлення на посаді. Відтак, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не було, а тому даний позов є таким, що не відповідає вимогам статті 161 КАС України і як результат, підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення без розгляду даного позову у зв`язку з несплатою позивачем судового збору судом встановлено наступне.

Предметом даного адміністративного позову є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та спір щодо правомірності наказу про призначення позивача на посаду (спір з приводу проходження служби). Так, Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року в адміністративній справі №260/1727/21 позов ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю. Визнано протиправним наказ № 830 від 09.04.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського районного відділу поліції та слідчого управління ГУНП в Закарпатській області» у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з служби в поліції. Визнано протиправним наказ № 82 о/с від 12.04.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області «По особовому складу» про звільнення з служби у поліції старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_1 . Поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 13 квітня 2021 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 квітня 2021 року по 11 січня 2022 року в сумі 139 295,52 грн.. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 15052,06 грн підлягає до негайного виконання.

Натомість, наказ про поновлення позивача на роботі було видано тільки 17 січня 2022 року.

Частиною 7 ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Трудовий договір повинен укладатись, як правило, у письмовій формі (ч.1 ст.24 КЗпП України) або оформлюватись наказом чи розпорядженням роботодавця (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Припинення, розірвання трудового договору пов`язано зі звільненням працівника.

З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений роботодавцем.

До моменту фактичного виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника трудові правовідносини, які існували до порушення з боку роботодавця, не виникають. У зв`язку з цим, виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Отже, за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже є об`єктом сплати судового збору.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що позивачем не сплачений судовий збір.

Позивач у позовній заяві просив звільнити його від сплати судового збору, на підставі п.1 частини першої ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Натомість, спір у даній справі виник з підстав несвоєчасного поновлення позивача на посаді, а саме: щодо стягнення середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновленням на роботі.

Більше того, в даній адміністративній справі позивача оскаржує, на його думку, незаконним наказ з приводу призначення його на іншу посаду, що в свою чергу є спором з приводу провадження ним служби в Національній поліції.

Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI врегульовано правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пп.7 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (в редакції Закону України від 06.12.2016 р. №1774-VIII) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема:

за подання до адміністративного суду адміністративного позову, а саме:

1) майнового характеру, який подано:

- суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) немайнового характеру, який подано:

- суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі - 2481,00 грн.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем фізичною особою заявлено вимогу майнового характеру, а саме в частині зобов`язання відповідача здійснити доплату середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновленням на роботу у сумі 2551,2 гривень та вимоги немайнового характеру (які є похідними одна від іншої): визнати протиправним наказ № 10 від 21.01.2021 року Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області по особовому складу «Про призначення підполковника поліції ОСОБА_1 (0073019) старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з посадовим окладом 2500 гривень, установивши відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988, п. 4 розділу II наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 надбавку за специфічні умови з проходженням служби в поліції в розмірі 45 відсотків, звільнивши його з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління цього ж ГУНП, 24 січня 2022 року», скасувати його поновивши ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області та зобов`язати Головне управління Національної поліції України здійснити доплату заробітної платити, яка утворилася у результаті протиправного та незаконного переміщення з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Враховуючи вищенаведене, позивачеві необхідно сплатити судовий збір у сумі 1984,80 грн. та надати докази на підтвердження такої сплати.

Вказаний судовий збір слід перераховувати на наступні платіжні реквізити:

- отримувач коштів - ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975895; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4007493; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *; 101; _____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Закарпатський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відтак, суд приходить висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача щодо залишення без розгляду даного позову у зв`язку з несплатою позивачем судового збору слід відмовити, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України передбачені підстави та порядок залишення позовної заяви без руху після постановлення ухвали суду про відкриття провадження в справі.

Натомість, суд вбачає підстав для залишення даної позовної заяви без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

За таких обставин, згідно з вимогами ст. 171 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом надання заяви на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити докази сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 170-172, 243, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про зупинення провадження в адміністративній справі № 260/919/22 відмовити.

2. У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про залишення без розгляду адміністративної справи № 260/919/22 відмовити.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про стягнення середнього заробітку у зв`язку з несвоєчасним поновлення на роботі за рішенням суду та скасування наказу призначення на посаду та звільнення з попередньої посади залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити позивача про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позовну заяву буде залишено без розгляду відповідно до приписів ч.15 ст. 171 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Іванчулинець