Справа № 189/427/22
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/427/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.07.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Редько О.В.,

при секретарі Корховій М.Г.,

розглянуши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Завішевичем Владиславом Юрійовичем відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., справу закрити та відшкодувати судовий збір. Як зазначає позивач, 08.05.2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 28.540 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). 08.05.2021 року на автомобільній дорозі Н-14 Кіровоградська область ТЗ був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Завішевичем Владиславом Юрійовичем та винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №050567. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ та перевозив вантаж, який перевищував ширину вказану в дозволі № 2022-5 НГ від 06.05.2022 р. порушив п. 22.5 ПДР України» та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять гривень), що підтверджується доданою до матеріалів справи копією постанови. Позивач вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на те, що позивач порушив ПДР України, що свідчить про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, а отже, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Від відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та співвідповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшли відзиви на позовну заяву, відповідно до яких просили відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Завішевичем Владиславом Юрійовичем, в якій зазначено, що «водій керував ТЗ та перевозив вантаж, який перевищував ширину вказану в дозволі № 2022-5 НГ від 06.05.2022 р. порушив п. 22.5 ПДР України». Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Частиною 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року, встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п. 25 Правил). Згідно ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до статті 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно достатті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно достатті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо. Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (Правила № 30) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Відповідно до п. 7 вказаних Правил, дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці. Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю. В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, відсутні пояснення свідків, які б містили докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові. Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами також не подані. Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98). Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави. Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оскільки, відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що постанова серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю. Крім цього, за правилами ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст. 48 КАС України. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Разом з тим, як вбачається з адміністративного позову відповідачами у справі є ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Також, обов`язком суду є заміна відповідачів у разі необхідності. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області є неналежними відповідачами. Крім того, позивачем не було подано до суду клопотань про заміну неналежного відповідача належним. У даному випадку відповідачем у справі про адміністративне правопорушення є Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі 724/716/16-а та від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17 суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області є неналежними відповідачами у справі, а тому, в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області слід відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено 496,20 грн. судового збору, а тому, вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Кіровоградській області. Керуючись ст. 2, ст. 6, ст. 9, ст. 72, ст. 73, ст. 75, ст. 77, ч. 9 ст. 205, ст. 241, ст. 242, ст. 244,ст. 245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП- задовольнити частково. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 050567 від 08.05.2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Завішевичем Владиславом Юрійовичем відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень). Справу про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити. В частині позовних вимог до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Кіровоградській області - відмовити. Відшкодувати судові витрати, а саме судовий збір у сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя О.В. Редько

19.07.2022