Справа № 620/2649/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/2649/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Височанської сільської ради від 16.12.2021 № 91- 13/VIII про відмову у затвердженні проекту землеустрою;

- зобов`язати Височанську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:03:0056 площею 2,0000 га, що знаходиться за межами села Тростянки Височанської сільради Борзнянського району Чернігівської області ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до Височанської сільської ради ним було подано на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак відповідачем прийнято рішення на пленарному засіданні сесії про відмову . Вказує, що відсутність належним чином оформленого рішення про затвердження проекту землеустрою перешкоджає позивачу зареєструвати право власності на земельну ділянку та користуватися нею.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача 20.05.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, копію позову з додатками та ухвалу суду відповідачу було направлено електронною поштою 10.06.2022, але у встановлений ухвалою суду строк відповідач відзив на позов не надав, про причини не подання відзиву суд не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області з заявою від 03.10.2019 (вхідна дата 15.01.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу комунальної власності, яка розташована за адресою с. Тростянка, Борзнянського району Чернігівської області, до якої було додано копії паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та схему розташування бажаної земельної ділянки.

У зв`язку з не отриманням протягом місяця відповіді на вказану заяву, позивач замовив розроблення проекту землеустрою у землевпорядній організації, про що з ФОП ОСОБА_2 був укладений договір від 18.02.2020.

19.02.2020 (вхідна дата 21.02.2020) позивач письмово повідомив відповідача, що ним замовлено розроблення проекту землеустрою на вищезазначену земельну ділянку та додано копію відповідного договору.

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_2 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погоджений висновком Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.03.2020 № 3308/82-20.

17.04.2020 позивач подав до відповідача клопотання про затвердження вказаного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. До заяви додано відповідний проект землеустрою.

Згідно порядку денного до розгляду на 28 (позачерговій) сесії сьомого скликання Височанської сільської ради від 14.05.2020 було включення питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянок для надання у власність.

Згідно пункту 18 протоколу пленарного засідання 28 (позачергової) сесії сьомого скликання Височанської сільської ради від 14.05.2020 на голосування було поставлено питання затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 га у власність для ведення особистих селянських господарств за межами с. Тростянка, Тростянського старостинського округу району, Височанська сільська рада Борзнянський район, Чернігівська область, зокрема, ОСОБА_1 , за результатами якого рішення не було прийнято (за 0, проти 12, утрималось - 3).

Про результати розгляду питання про затвердження проекту землеустрою Височанська сільська рада позивача повідомляла листом від 26.05.2020 № 337 та на запит листом від 05.11.2020 № 757.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2021по справі № 620/651/21 позов задоволено повністю, задовольнити повністю, серед іншого, зобов`язати Височанську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами с. Тростянка на території Тростянського старостинського округу, Височанська сільська рада, Борзнянський район, Чернігівської області та прийняти з даного питання вмотивоване рішення.

16.12.2021 на тринадцятій сесії восьмого скликання Височанської сільської ради, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 620/651/21, прийнято рішення №91-13/VIII, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з підстави невідповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Вважаю зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, не вмотивованим, що не відповідає висновкам Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 620/651/21, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та третьою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень пункту б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (абзаци другий, третій частини сьомої та частина восьма статті 118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частини сьома та восьма статті 118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Факт належного погодження проекту землеустрою підтверджується висновком Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.03.2020 №3308/82-20.

За положеннями частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підставою для прийняття рішення про відмову мені у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Однак така підстава, яка зазначена відповідачем у оскаржуваному рішенні не передбачена нормами Земельного кодексу України, оскільки її мають право застосовувати під час погодження проекту землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а не сільською радою під час затвердження, тому відмова у затвердженні проекту землеустрою незаконна.

Височанською сільською радою не вірно надано оцінку законодавчим підставам для прийняття рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, оскільки невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто етап перевірки на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів відбувається під час виготовлення самого проекту, а не під час його затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що розробник проекту землеустрою подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, що і зроблено було ФОП ОСОБА_2 .

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру як передбачено Положенням, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15.

Натомість Височанська сільська рада неправильно застосувавши норму статті 186-1 Земельного кодексу України вважала, що саме вона, як територіальний орган виконавчої влади має право погоджувати проект землеустрою, внаслідок чого сільською радою не надано оцінки висновку Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.03.2020 № 3308/82-20 який міститься у матеріалах справи та проекті землеустрою.

Відповідачем не враховано, що на підтвердження факту відповідності проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів під час виготовлення самого проекту, Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області надано висновок від 11.03.2020 № 3308/82-20, у якому зазначено., що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України та прийнятий відповідно до них нормативно-правовим актам і є таким, що погоджується (пункт 8,10 висновку). Строк дії висновку необмежений.

Таким чином, у Височанської сільської ради був лише один правомірний і законно обґрунтований варіант прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, оскільки підстава, яка зазначена у оскаржуваному рішенні про невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів була перевірена Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, тому відповідач прийняв протиправне рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Верховний Суд у постанові від 24.01.2020 у справі №316/979/18 дійшов висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому, Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України, норми ст. 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Отже, визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання.

Після розроблення проекту землеустрою на підставі отриманого громадянином від відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або за принципом мовчазної згоди такий проект підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який за результатом дослідження обов`язкових до подання документів надає вмотивований висновок про його погодження або про відмову в такому погодженні.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 620/651/21 встановлено, що на виконання умов договору ФОП ОСОБА_2 було розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погоджений висновком Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області від 11.03.2020 № 3308/82-20, у якому зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України та прийнятий відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Отже, у відповідача був лише один правомірний і законно обґрунтований варіант прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою, оскільки підстава, яка зазначена у оскаржуваному рішенні про невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів була перевірена Головним управління Держгеокадастру в Тернопільській області та встановлено рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 620/651/21, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.2836, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ECHR 2002-II)».

В даному випадку, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача на найближчій сесії затвердити проект землеустрою є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Височанської сільської ради від 16.12.2021 № 91-13/VIII про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Зобов`язати Височанську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:03:0056 площею 2,0000 га, що знаходиться за межами села Тростянки Височанської сільради Борзнянського району Чернігівської області ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати вказану земельну ділянку ОСОБА_1 у приватну власність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області, вул.Центральна, 86,с.Високе,Борзнянський район, Чернігівська область,16412, .

Повний текст рішення суду виготовлено 14 липня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць