Справа № 140/500/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/500/22 пров. № А/857/7215/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Смокович В.І., повне судове рішення складено 30.03.2022) у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною відмови нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, починаючи з 30 жовтня 2014 року по 25 березня 2021 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, починаючи з 30 жовтня 2014 року по 25 березня 2021 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він з 2003 року по січень 2014 року перебував на публічній службі в структурних підрозділах податкової міліції ДПІ у м. Луцьку, ДПА у Волинській області, ДПС у Волинській області, ГУ Міндоходів у Волинській області. Наказом Міндоходів від 28 січня 2014 року №179-о позивач призначений на посаду заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів. Наказом Ягодинської митниці від 29 жовтня 2014 року №466-0 з 29 жовтня 2014 року позивача звільнено з посади заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів та з податкової міліції відповідно до підпункту 1 пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року №1682-VII (підстава наказ Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 »). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів, Державної казначейської служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнано протиправним і скасовано наказ Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №466-0 «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено позивача на публічній службі в податковій міліції на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 29 жовтня 2014 року та стягнуто з Волинської митниці Держмитслужби на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 709355,36 грн (сімсот дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень тридцять шість копійок). На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14 наказом ДФС України від 25 березня 2021 року №437-о «Про виконання рішення суду», скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року. Зазначає, що Ягодинська митниця Міндоходів станом на 16 грудня 2021 року - припинена, безпосереднім правонаступником даної установи є Волинська митниця Держмитслужби так як саме до цієї установи перейшли усі права, обов`язки та відповідне державне фінансування. Наказом Державної фіскальної служби України від 25 березня 2021 року №438-о «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпункту «а» Положення (за віком), підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів. Враховуючи, що 25 березня 2021 року наказом ДФС України №437-о «Про виконання рішення суду», ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року, а 25 березня 2021 року наказом ДФС України №438-о «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено з даної посади, то на підставі частини десятої статті 51 Бюджетного кодексу України, частини першої статті 24 Закону України «Про відпустки», позивач звернувся до Волинської митниці Держмитслужби з заявою про виплату грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, починаючи з 30 жовтня 2014 року по 25 березня 2021 року, так як при звільненні з роботи такої компенсації не виплачено, однак відповідач листом від 24 грудня 2021 року №7.3-22/5813 відмовив у задоволенні заяви. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної податкової служби України від 17 лютого 2012 року №311-о ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника управління податкової міліції Державної податкової служби у Волинській області.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 08 травня 2013 року №276-о майора податкової міліції ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні Міністерства доходів і зборів України, призначено виконуючим обов`язки начальника оперативного управління Головного управління Міндоходів у Волинській oблacтi.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28 січня 2014 року №179-о ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці М?ндоходів.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о, відповідно до підпункту 1 пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року №1682-VII та пункту 62 підпункту «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року, підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів звільнено з посади та з податкової міліції, з постановкою на військовий облік.

Наказом Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №466-о ОСОБА_1 оголошено наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-0 «Пpo звільнення ОСОБА_1 , щодо звільнення з посади та податкової міліції з постановкою на військовий облік».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14 позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Волинської митниці Держмитслужби, Державної фіскальної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року «2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 », визнано протиправним і скасовано наказ Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №466-О «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на публічній службі в податковій міліції та на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 29 жовтня 2014 року; стягнуто з Волинської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 709355,36 грн (сімсот дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень тридцять шість копійок); рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на публічній службі в податковій міліції та на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у сумі 10763,40 грн (десять тисяч сімсот шістдесят три гривні сорок копійок) звернуто до негайного виконання, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної митної служби України, Волинської митниці залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14 - без змін.

На виконання вказаних рішень суду, згідно із наказом Державної фіскальної служби України від 25 березня 2021 року №437-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року.

Наказом Державної фіскальної служби України від 25 березня 2021 року №437-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України» від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено позивача на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними порушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року.

Наказом Державної фіскальної служби України від 25 березня 2021 року №438-о «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпункту «а» Положення (за віком), підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 01 квітня 2021 року.

Позивач звернувся до Волинської митниці Держмитслужби із заявою від 16 грудня 2021 року, в якій просив виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, починаючи з 30 жовтня 2014 року по 25 березня 2021 року на його особистий рахунок в AT «ПриватБанк».

Листом від 24 грудня 2021 року №73-22/5813 за результатами розгляду вказаної заяви відповідач повідомив, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних асигнувань, а у разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні норми передбачені нормами статті 24 Закону України «Про відпустку».

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із статтею 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Апеляційним судом встановлено, що наказом Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о, підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів звільнено з посади та з податкової міліції, з постановкою на військовий облік та наказом Ягодинської митниці Міндоходів від 29 жовтня 2014 року №466-о ОСОБА_1 оголошено вказаний наказ щодо звільнення з посади та податкової міліції.

На виконання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14, згідно із наказом Державної фіскальної служби України від 25 березня 2021 року №437-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29 жовтня 2014 року №2159-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ягодинської митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року.

Відтак, в період з 30 жовтня 2014 року по 25 березня 2021 року, за який позивач просить виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, фактично ОСОБА_1 на роботі не перебував та своїх службових обов`язків не виконував.

Згідно статті 75 КЗпП України, статті 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що щорічна відпустка надається працівникам за фактично відпрацьований час, а не у випадку, коли за працівником згідно з чинним законодавством зберігається місце роботи та заробітна плата, а тому позивач не має права на компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки.

За таких обставин, апеляційний суд наголошує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №803/2375/14 вирішено стягнути з Волинської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період в сумі 709355,36 грн., тобто права позивача щодо отримання матеріальної винагороди за час вимушеного прогулу були поновлені.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 року у справі №140/500/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська