Справа № 300/2118/22
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2022 р. справа № 300/2118/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги мотивовані тим, що розмір пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника має обчислюватися з грошового забезпечення ОСОБА_2 чоловіка ОСОБА_1 згідно довідки від 14.09.2020 за № 76, до складу якого входили посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення та премії станом на 05.03.2019, тобто із заробітку, із якого проведений перерахунок пенсії її чоловіка з 01.04.2019, однак відповідачем протиправно обраховано пенсію позивача у зв`язку з втратою годувальника із зменшенням її основного розміру без врахування до грошового забезпечення додаткових його видів, що призвело до порушення права на отримання пенсії у розмірі, установленому законом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.30-31).
Відповідачем, на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2022, до відзиву на позов долучено матеріали пенсійних справ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.40-53).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується матеріалами пенсійної справи № N/A922 СБУ (а.с.43-53).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 300/2770/20, що набрало законної сили 16.03.2021, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що входять до складу грошового забезпечення та викладені в довідці управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області №76 від 14.09.2020, з урахуванням проведених платежів, однією сумою.

На виконання вказаного судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, починаючи з 01.04.2019, проведено перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі виданої управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області довідки від 14.09.2020 за № 76 про розмір грошового забезпечення полковника ОСОБА_2 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби) ОДР за посадою заступника начальника Управління, станом на 05.03.2019, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 9455,00 грн.; оклад за військовим званням 1480,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (50%) 5467,87 грн.; надбавка за особливості проходження служби (43%) 7053,55 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1418,36 грн.; доплата в/с оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в ОРД на конфіденційній основі (15%) 1418,36 грн.; надбавка військовослужбовцям підрозділів "К" СБУ (5%) 546,79 грн.; преміювання (10%) 945,57 грн., що підтверджується матеріалами пенсійної справи № N/A922 СБУ (а.с.20, 50-53).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 01.04.2022 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі поданої заяви від 29.03.2022 (зворотній бік а.с.40).

Згідно із протоколом за пенсійною справою (СБУ) від 07.04.2022 (а.с.40), пенсія позивача обрахована в основному розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 чоловіка ОСОБА_1 на підставі виданої управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за нормами, чинними на 01.03.2018 (а.с.48), яке включає такі складові:

- посадовий оклад 9455,74 грн.;

- оклад за військовим званням 1480,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років (50%) 5467,87 грн.

За результатами розгляду заяви позивача від 07.04.2022 про перерахунок призначеної пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 (а.с.5), відповідач, згідно листа від 29.04.2022 за № 1556-1376/Ш-02/8-0900/22, повідомив ОСОБА_1 про відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області законних підстав та відповідних повноважень для перерахунку пенсії по втраті годувальника (а.с.6-7).

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, звернулась до суду з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за № 2262-XII (надалі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону № 2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Умови призначення пенсій в разі втрати годувальника визначені статтею 29 Закону № 2262-XII, згідно якої пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Так, непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю (пункту "б" частини 4 статті 30 Закону № 2262-XII).

Згідно статті 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (частина 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Статтею 45 Закону № 2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Вказані норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" структурно розміщені в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

З огляду на положення наведених норм суд зазначає, що розмір пенсії у разі втрати годувальника обчислюється виходячи із грошового забезпечення (заробітку), з якого розраховується пенсія годувальникові.

Так, пенсію ОСОБА_2 чоловіку ОСОБА_1 обчислено з грошового забезпечення в сумі 27786,24 грн., яке зазначене в довідці управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76, що підтверджується матеріалами пенсійної справи № N/A922 СБУ (а.с.20, 50-53).

Суд зазначає, що право ОСОБА_2 на отримання пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення (виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ) встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 300/2770/20, що набрало законної сили та в силу частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає доказуванню.

Таким чином, суд звертає увагу сторін на ту обставину, що розмір пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника має обраховуватись з грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 , з якого обчислена його пенсія, тобто 27786,24 грн., яке включає як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, та премію станом на 05.03.2019, тобто із заробітку, із якого проведений перерахунок пенсії її чоловіка з 01.04.2019.

Натомість відповідач, всупереч вимог частини першої статті 45 Закону № 2262-XII, здійснив розрахунок пенсії позивача у разі втрати годувальника, без врахування додаткових видів такого грошового забезпечення та премії.

Проте, під час обчислення розміру пенсії позивача пенсійний орган виходив із суми грошового забезпечення ОСОБА_2 в розмірі 16403,61 грн., тобто відповідач, всупереч вимог частини першої статті 45 Закону № 2262-XII, здійснив розрахунок пенсії позивача у разі втрати годувальника лише за основними складовими грошового забезпечення годувальника - ОСОБА_2 , без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії, що визначені у довідці управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що при призначенні ОСОБА_1 з 01.04.2022 пенсії по втраті годувальника відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно здійснено її обчислення без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії ОСОБА_2 , визначених станом на 05.03.2019 згідно довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76.

Як наслідок, оскільки пенсія померлого годувальника позивача з 01 квітня 2019 року перерахована відповідно до довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76, позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з грошового забезпечення, визначеного у вказаній довідці, з 01 квітня 2022 року (дати призначення пенсії в разі втрати годувальника)

Суд не погоджується із доводами представника відповідача щодо пропущеного позивачем шестимісячного строку звернення до суду, оскільки цей позов поданий у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, - протягом шести місяців від дня, коли позивач дізналась про порушення своїх прав при призначенні 01.04.2022 пенсії в разі втрати годувальника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), при її призначенні 11.04.2022, без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначених станом на 05.03.2019 згідно довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити з 01.04.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначених станом на 05.03.2019 відповідно до довідки управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 14.09.2020 за № 76, з урахуванням проведених платежів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.