Справа № 320/1230/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Київ № 320/1230/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача Андрощук Б.М.,

від відповідача не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення 15-ї сесії 8-го скликання Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №838 від 12.11.2021 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га (цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва);

- зобов`язати Петрівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва) площею 0,06 га, яка знаходиться на території села Старі Петрівці Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Урочище «Пальметний сад» КОАТУУ: ; Зона: 03; Квартал: 080), згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви-клопотання ОСОБА_1 від 27.10.2021.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,06 га для індивідуального дачного будівництва. Однак, відповідач рішенням 15-ї сесії 8-го скликання Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №838 від 12.11.2021 відмовив в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га (цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва) у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимога містобудівної документації села Старі Петрівці.

Однак, позивач зауважив, що вказане рішення є протиправним, оскільки згідно відомостей Генерального плану с. Старі Петрівці, які він отримав у відповідача, функціональне призначення обраної позивачем земельної ділянки що розташована на території с. Старі Петрівці передбачена для садибної забудови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 17.03.2022.

Також суд витребував від відповідача належним чином засвідчену копію заяви позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га та рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Крім того суд запропонував відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Копія позовної заяви та копію ухвали суду від 07.02.2022 була направлена відповідачу на поштову адресу та отримана позивачем 22.02.2022, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 829.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Приписами частини першої другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено що, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав.

Водночас, відповідачем на виконання вимог ухвали суду про надання до суду витребуваних доказів було подано до суду копію клопотання ОСОБА_1 з додатками та належним чином засвідчену копію рішення прийнятого за результатами розгляду заяви.

Підготовче засідання, призначене у справі на 17.03.2022 знято з розгляду, наступне засідання призначене у справі на 17.05.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № 320/1230/22. Також відклав підготовче засідання в адміністративній справі № 320/1230/22. Наступне підготовче засідання призначити на 06 червня 2022 о 15:00, яке відбудеться у приміщенні Київського окружного адміністративного суду за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 10 поверх.

Крім того, суд потворно витребував від відповідача докази по справі які були витребувані ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 05.07.2022.

У судове засідання, призначене у справі на 05.06.2022 з`явився позивач, відповідач у судове засідання не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк.

Присутній у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити . Додав, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою посилаючись на те, що обрана позивачем земельна ділянка не відповідає генеральному плану натомість після ознайомлення детально з генеральним планом . Крім того, зазначив, що ним було зроблено витяг з публічної кадастрової карти з якого вбачається невідповідність тверджень відповідача фактично зазначим обставинам.

Заслухавши позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькому районі 19.08.2008.

27.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до голови Петрівської сільської ради із заявою-клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,06 га (цільове призначення для індивідуального дачного будівництва), яка знаходиться на території Старі Петрівці Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Урочище «Пальметний сад» КОАТУУ:; Зона: 03; Квартал: 080) та місце розташування якої зазначено на графічних матеріалах відповідно до статті 118 Земельного кодексу України.

Додатками до вказаної заяви позивачем зазначено: копію паспорта, копія ідентифікаційного коду та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до відомостей штампу вхідної кореспонденції на вказаній заяві-клопотання ОСОБА_1 , Петрівською сільською радою Вишгородського району Київської області зареєстровано її 02.11.2021 вх. № А-1703.

Рішенням Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 12 листопада 2021 року № 838 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.11.2021 вх. А-1703 відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,06 га у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) виключено; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 вказаної статті).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3 вказаної статті).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення (частина 4 вказаної статті).

У статті 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Отже, громадянин України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва площею не більше 0,10 гектара із земель державної або комунальної власності.

Згідно із частиною 6 статті 118 Земельного Кодексу України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (абзац перший частини 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац другий частини 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Системний аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регламентовано, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Отже клопотання зацікавленої особи в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки має бути розглянуте саме представницьким органом місцевого самоврядування на планерному засіданні ради у місячний строк.

Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,06 гектара було отримано Петрівською сільською радою 02.11.2021.

У порушення приписів частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, позивач звернувся із зазначеною заявою не до Петрівської сільської ради (представницького органу місцевого самоврядування), а до сільського голови Петрівської сільської ради (головної посадової особи територіальної громади), проте приймаючи до уваги факт отримання відповідачем клопотання позивача, що підтверджується наявністю на клопотанні відбитку штампу реєстрації саме Петрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, у відповідача виник обов`язок розглянути заяву позивача.

Суд зауважує, що за результатом розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,06 га для індивідуального дачного будівництва відповідачем прийнято рішення від 12 листопада 2021 року № 838 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,06 га у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем не було надано до суду відзиву на позовну заяву, як і не було надано будь-яких пояснень на підтвердження тієї обставини, що обрана позивачем земельна ділянка (місце розташування) не відповідає вимогам містобудівної документації.

Суд враховує, що відповідно до приписів частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В ході судового розгляду справи судом було встановлено, що позивач 19.10.2021 подав до Петрівської сільської ради запит на інформацію вх. № 03-14/104 з проханням надати викопіювання діючого Генерального плану с. Старі Петрівці із визначенням на ньому зон житлової та громадської забудови на території села Старі Петрівці.

У відповідь на вказаний запит позивача, листом №03-14/88 від 23.10.2021 Петрівської сільської ради направила позивачу на електронну адресу Генеральний план села Старі Петрівці.

Відповідно до відомостей Генерального плану села Старі Петрівці, який долучено позивачем до матеріалів справи, місце розташування бажаної до відведення позивачу земельної ділянки знаходиться в межах території для садибної забудови. Крім того, вказані відомості відображені на роздруківці матеріалів Генерального плану с. Старі Петрівці, на якому позначено місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки в межах території садибної забудови.

При цьому, відповідно до відомостей викопіювання з Публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua/) місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки є вільним, не перебуває у правах третіх осіб та не накладається на інші сформовані земельні ділянки.

У контексті встановлених судом обставин справи, суд встановив, що відповідачем не доведено не відповідність містобудівній документації села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області бажаної до відведення земельної ділянки позивача. Крім того, у спірному рішенні не наведено в чому саме полягає така невідповідність, отже це рішення є немотивованим.

Водночас, позивач надав підтвердження, що відповідно до Генерального плану села Старі Петрівці земельна ділянка загальною орієнтовною площею 0,06 га, яка знаходиться на території села Старі Петрівці Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Урочище «Пальметний сад» КОАТУУ: ; Зона: 03; Квартал: 080) віднесена до земель садибної забудови.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не було спростовано доводи позивача та не надано до суду доказів, що бажана до відведення позивачу земельна ділянка не відповідає містобудівній документації с. Старі Петрівці.

При цьому, суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача не містить обґрунтування, яким чином бажана до відведення позивачу земельна ділянка не відповідає містобудівній документації с. Старі Петрівці, тобто не містить жодних мотивів та обґрунтувань з посиланням на відповідні норми права, з яких виходив відповідач, що свідчить про наявність підстав для скасування такого рішення.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано та не доведено правомірність та законність своїх дій при розгляді заяви позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо визнання протиправним та скасування Рішення 15-ї сесії 8-го скликання Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №838 від 12.11.2021 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва) площею 0,06 га, яка знаходиться на території села Старі Петрівці Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Урочище «Пальметний сад» КОАТУУ: ; Зона: 03; Квартал: 080), згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви-клопотання ОСОБА_1 від 27.10.2021, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що прийняття рішення відповідачем у спірних правовідносинах ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, суд дійшов висновку, що вказана вимога позивача є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку з розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII.

У свою чергу, відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в частині розгляду заяви позивача про передачу земельної ділянки у власність та прийняття за результатами такого розгляду відповідного рішення, а тому відповідно до ч.3 ст.378 КАС України наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до правил частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як було встановлено судом під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн, що підтверджується відомостями квитанції № 0.0..1 від 28.01.2021.

Відтак враховуючи задоволення позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплаченої суми судового збору в розмірі 1984,80 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення 15-ї сесії 8-го скликання Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області №838 від 12.11.2021 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Зобов`язати Петрівську сільську раду Вишгородського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва) площею 0,06 га, яка знаходиться на території села Старі Петрівці Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (Урочище «Пальметний сад» КОАТУУ: ; Зона: 03; Квартал: 080), згідно з графічним матеріалом, доданим до заяви-клопотання ОСОБА_1 від 27.10.2021.

Стягнути з Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (ідентифікаційний код 04359620; місцезнаходження: 07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, буд. 171) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 копійок.

Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 15 липня 2022 р.