Справа № 490/7192/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/62/2022 Справа № 490/7192/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Савенко Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - управління ДАБК, відповідач), у якому просив скасувати постанову від 02.09.2021 № 67 про притягнення ОСОБА_1 до відповідачольності, яка передбачена пп.а п.3 с.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідно до ч.1 ст. 188-42 КУпАП з накладенням штрафу за правопорушення (далі - спірна постанова). В обгрунтування позову посилається на те, що в його діях відсутня як об`єктивна сторона правопорушення, так і не доведена його вина. Так, він не отримував ніяких припсів та Актів, сам протокол про адміністративне правопорушення взагалі складено у його відсутність, коли він перебував за межами україни. Про вказані документи йому стало відомо лише 27.08.2021 року, коли він сам прибув до відповідача та надав проектрну документацію на буівництво. Проте при винесенні оскаржуваної постанови не було прийнято його пояснень взагалі.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду усудовому засіданні на 21.12.2021 року.

18.01.2022 року від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задволенні позову, виходячи з наступного. У період з 26.02.2021 по 12.03.2021 року посадовими особами Управління ДАБК здійснювалася позапланова перевірка щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ».

Пі час виїзду на зазначений об`єкт 02.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 здійснюється реконструкція житлового будинку літер А-2 шляхом надбудови та приєднання гаражу літер Ж шляхом мурування стін гаражу шляхом збільшення висоти несучої стіни та мурування колон з силікатної цегли 8 штук на несучих стінах над покрівлею гаражу літер Ж. Проте відповідно до даних реєстру будівельної діяльності документів, що дають право виконувати будівельні роботи на даний об`єкт не зареєстровано, тоюто ОСОБА_1 здійснюється рееконструкція житлового будинку шляхом надбудови та приєднання гаражу без повідомленян про початок їх виконання, що є порушенням вимог п.1 с.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 12.03.2021 року № 10, термін: негайно. Також позивачу надано припис від 12.03.2021 року № 10/1 , яким вимагалося усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вказаному об`єкті шляхом оформлення документів , які дають право виконувати такі роботи в термін до 12.05.2021.

Ці приписи, а також протокол про адміністративне правопорушення та Акт перевірки від 12.03.2021 вручено ОСОБА_1 особисто під підпис того ж дня.

22.03.2021 року Управлінням ДАБК за результатами вищезазначеної перевірки винесена Постанова від 22.03.2021 року № 10 у присутності позивача та отримана ним особисто під підпис.

У період з 15.06 .2021 по 30.06.2021 року посадовими особами Управління ДАБК здійснювалася позапланова перевірка щодо виконання вимог приписів від 12.03.2021 року № 10 на об`єкті «Реконструкція житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ».

ОСОБА_1 , було направлено лист від 09.06.2021 року про здійсненян позапланової перевірки, в ході перевірки здійснювалася фото та відео-фіксація, під час виїзду на місце 15.06.2021 позивач був відсутній.

Під час повторного виїзду 30.06.2021 року встановлено, що вимиоги припису від 12.03.2021 року № 10 виконуються, будівельні роботи не ведуться. Дозвільні документи , які дають право на виконання таких видів робіт за вказаною адресою станом на 30.06.2021 не зареєстровано тобто вимоги припсиу № 10/1 від 12.03.2021 не виконані.

За результатами перевірки надано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вказаному об`єкті від 30.06.2021 № 43 , яким вимагалося усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вказаному об`єкті шляхом добровільного приведення об`єкту, що перебував самочинній реконструкції, термін до 30.07.2021. Матеріали перевірки : Акт, протокол про адміністративне правопорушення та припис направлені ОСОБА_1 01.07.2021 року.

Також за результатами цієї перевірки ОСОБА_1 винесена Постанова від 08.07.2021 року № 32 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП, а саме за невиконання вимог припсу від 12.03.2021 № 10/1 не усунуті порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом набутті права на виконання будівельних робіт згідно діючого законодавства на вказаному об`єкті.Вказана постанова отримана особьисто позивачем 05.08.2021 року , про що свідчить підпис позивача на рекомендлованому поштовому повідомленні про вручення.

Відповідно до наказу від 02.08.2021 № 214, направлення від 02.08.2021 № 162та на підставі виконанян вимог припсу від 30.06.2021 № 43 , згідно п.7 постанови № 533 у період з 12.08.2021 до 27.08.2021 проводилася позапланова перевірки на вказаному об`єкті. Направлення від 02.08.2021 вручено позивачу особисто під підпис.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 , набув право власнсті на вказаний житловий будинок 24.09.2014 року.

Відповідно до службової записки від 25.08.2021 дозвільні документи, що дають право на виконанян таких видів робіт за вищевказаною адресою не зареєстровано.

Під час виїзду на місце 12.08.2021 року у присутності ОСОБА_1 було встановлено, що вказаний об`єкт не приведений до стану, що перебував до самочинної реконструкції, а саме не демонтовано стіни гаражу літер Ж шляхом збільшення висоти несучої стіни та колони у кількості 8 шт на несучих стінах над покрівлею гаражу. Таким чином ОСОБА_1 не виконані вимогит припису від 30.06.2021 року.

За результатами позапланової перевікри відносно ОСОБА_1 , будо складено Акт № 127/2021 від 27.08.2021, проткол про адміністартивне правопорушення від 27.08.2021 . 02.09.2021 року за результатами розгляду матеріалів перевірки складена оскаржувана постанова.

За такого, твердження позивача у позові повністю спростовуються матеріалами трьох вищенаведених перевірок. До того ж позивачем був добровільно сплачено штраф 25.03.2021 за постановою про вчинення адлміністративного правопорушення за ст. 96 ч.4 КУпАП,

Вважаючи, що Управління ДАБК МММР діяло виключно в межах повноважень та в порядку, встановленому чинним законодавством вжито заходи щодо притягнення до адміністративної відповідальності належного суб`єкта, відповідач і просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив представника відповідача та надані додаткові пояснення щодо позову . Так, звертає увагу суду, що надані відповідачем пояснення та посилання на проведені в пеірод з лютого по червень 2021 року перевірки не мають жодного відношення до предмету даного адміністративного позову. На даний час ним оформлено належний будівельний паспорт на вказаний об`єкт реконструкції, виданийДепартаментом архітектури та містобудування ММР , зареєстрований 06.09.2021 та виданий йому та зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 12 жовтня 2021 року. Документи для його офомлення плодавалися завчасно, дана інформація була повідомлена відповідачу, проте була ним проігнорована безпідставно. Крім того, в період з 15 квітня до 24 липня 2021 року він перебував за межами України, про що надані належні докази. За такого, вважає, що відповідачем при проведенні перевірки були порушені вимоги Постанови КМУ № 533, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Сторони до судового засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутності. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встанволено наступне.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , дата реєстрації права власності 14.08.2020. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння складається з житлового будинку літер А-2, гараж літер Ж , навіс О, підвал погріб літер Ппд, сарай літер С, ворота та замощення. Згідно даних технічної інвентаризації , домоволодіння складається з двоповерхового будинку літер А-2, а також розташованого впритул гаража літер Ж.

Сторонами не надано взагалі доказів, який саме це був гараж, його розміри, висота, розташування тощо.

Приписом № 43 від 30.06.2021 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вказано, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності від 12.03.2021 № 10/1, а саме не усунуті порушення шляхом набуття права на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 згідно діючого законодавства , що є порушенням вимог пп. а п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. Постановою КМУ від 23.05.2011 № 533. Вимагається : усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності на цьому об`єкті шляхом добровільного приведення об`єкту , що перебував самочинній реконструкцї. Термін до 30.07.2021 року .

Міститься відмітка, що під час складання даного припису ОСОБА_1 , був відсутній. В графі «примірник припису надіслано поштою» - жодних відміток не міститься.

Не міститься таких відміток і в Акті від 30.06.2021 року № 75/2021 за результатами проведення позаплановою перевірки на вказаному об`єкті, де також ОСОБА_1 , був відсутній.

Також незрозуміло, яким чином оцінена відповідачем дані службових записок від 30.06.2021 року та від 25.08.2021 відділу дозвільних процедур Управління ДАБК, що в Реєстрі будівельної діяльності зареєстровано декларація про готовність до експлуатації об`єкта (самочинне будівництво) по об`єкту «реконструкція житлоовго бужинку літер а-2, будівництво сараю літер С., гаражу літер Ж за адресою АДРЕСА_1 » - від 31.07.2020 року, замовник ОСОБА_1 адже даних про розміри гаражу літер Ж та його розташування взааглі ніде не міститься, доказів перевірки його попередніх розмірів до березня 2021 року відповідчаем суду не надано.

Наказом № 214 від 02.08.2021 року начальником Управління постановлено про проведення позапланової перевірки на об`єкті по АДРЕСА_1 щодо виконання вимог припису від 30.06.2021 № 43 у період з 12.08. по 27.08.2021 року.

02.08.2021 року видано направлення № 162 для здійснення позапланової перевірки на вказаному об`єкті щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на підставі вище зазначеного наказу та перевірки виконання вимог припису від 30.06.2021 року № 43, згідно п.7 Постанови КМУ від 23.05.2011 року № 553 . Строк дії направлення з 12 по 27 серпня 2021 року. 12 серпня 2021 року це направлення отримав під підпис ОСОБА_1

27.08.2021 року складений акт про невиконання ОСОБА_1 вимог припису про усунення порушень № 43 від 30.06.2021, що було встановлено під час виїзду на місце 12.08.2021.

Примірник Акту вручено особисто під підпис ОСОБА_1 , 27.08.2021 року. При цьому позивач зазначив, що не згоден з порушеннями, надасть окремі посянення в письмовому вигляді.

Складено протокол про адміністративне правопорушення, датований 27.08.2021 року, за змістом якого встановлене наступне. За результатами позапланової перевірки на об`єкті реконструкція будинку за адресою АДРЕСА_1 виявлено порушення вимог пп.а п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 3 п.11 Порядку…, а саме : не виконані вимоги припису про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.06.2021 № 43 шляхом добровільного приведення об1єкту, що перебував у самочинній реконструкції.

Проткол , в якому міститься повідомленян про час та місце розгляду справи про адімінстартивне правопорушення 02.09.2021 року вручено особисто позивачу під підпис.

Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП.

Постановою № 67 від 02 вересня 2021 року в.о. начальника Управління ДАБК ММР Савчук О.С. визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-42 ч.2 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Постанова складена на підставі Акту від 27.08.2021 № 127/2021 та протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2021, фото та відео фіксації при проведенні перевірки.

Як зазначено в Постанові на об`єкті « Реконструкція житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 », ОСОБА_1 , не виконав симоги припису від 30.06.2021 № 43 не усунуті порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом добровільного приведення об`єкту, що перебував у самочинній реконструкції, чим порушив вимоги пп. А п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. Постановою КМУ від 23.05.2011 № 533. Примірник Постанови вручено позивачу особисто під підпис.

При цьому в самій оскаржуваній постанові не зазначено взагалі, чи розглядалася справа в присутності правопорушника , чи надав він будь-які пояснення та чи надана оцінка цим поясненням взагалі.

За змістом частини 2 статті 19Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Частинами третьою, четвертою вищезгаданої норми Закону №3038-VI також встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини першої статті 41 Закону №3038-VI).

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI Урядом України затверджено Порядок №553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Абзацом другим пункту 1 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

За приписами пункту 5 цього ж Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. В свою чергу, за змістом пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, окрім іншого, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

За правилами п.9 Порядку № 533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 12 Порядку №553 передбачено обов`язок посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством, також ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки (пункт 13 Порядку №553).

Згідно з положеннями пунктів 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Системний аналіз наведених вище правових норм дає змогу дійти висновку, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки

Відповідно до пп.а п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил.

Згіно пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. Постановою КМУ від 23.05.2011 № 533 : Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад даного адміністративного правопорушення є формальним, тобто склад, в якому відсутні ознака настання шкідливих матеріальних наслідків. Суб`єктами правопорушення є громадяни та посадові особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 Порядку № 553 визначено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено судом, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю стало невиконання вимог припису управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 43 від 30 червня 2021 року, яким зобов`язано позивача «усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом добровільного приведення об`єкту, що перебував самочинній реконструкції».

По-перше, матеріали справи та додані відповідачем до відзиву матеріали взагалі не містять доказів отримання цього припису позивачем .

По-друге, в приписі взагалі не зазначено у відповідності до норм діючого законодавства, Постанови № 533 чітко шляхи усунення порушень законодавства, а саме «добровільного приведення об`єкту …» Приведення до чого? Яким чином?

По-третє, в оскаржуваній поставнові жодним чином не відображено, чи проводився розгляд адаміністративної справи за присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи надані цією особою пояснення і чи надана ним оцінка відповідачем.

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

Разом з цим, як судом встановленота підтверджується матеріалами справи, що Управлінням до суду не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів повідомлення позивача про винесення припису, невиконання вимог якого йому інкримінується у провину.

Згідно з вимогами статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також суд акцентує, що відповідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення окрім іншого є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому з урахуванням принципу стандарту доказування, відсутність пояснень особи-правопорушника не може трактуватись не на користь позивача.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначені обставини також не спростовані відповідачем в суді.

Суд також зазначає, що, хоча ця справа стосується адміністративного правопорушення, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними. Отже порушення встановленого правового механізму забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності нівелювали об`єктивний і справедливий розгляд справи про адміністративне правопорушення, а отже виключає наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також звертає увагу й на правову позицію, неодноразово висловлену, як Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Аналогічний підхід до застосування норм матеріального права продемонстрував Верховний Суд й у постанові від 23.01.2018 у справі №804/12558/14, де зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Наявні у справі матеріали не містять доказів у підтвердження обізнаності позивача про необхідність виконання вимог припису від 30.06.2021 , тим більше перевірка , за наслідками якої винесено вказаний припис, проводилася за відсутності ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За такого, доводам відповідача, надана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти, які б давали підстави для визнання дій відповідача правомірними.

Згідно з ч. 3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, обґрунтовані та доведені обставини, на які позивач посилається як на підстави своїх позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 77, 159-163, 243, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Скасувати Постанову в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Савчука О.С. № 67 від 02 вересня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.188-42КУпАП про накладення штрафу у розмірі 6800 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя О.А. Гуденко