Справа № 520/21924/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 р. Справа № 520/21924/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.12.21 по справі №520/21924/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Харківській області (далі - відповідач, ГУ НП у Харківській обл.), в якому просив суд:

- визнати незаконними дії ГУ НП в Харківській обл., які полягають у не зарахуванні до вислуги років йому час навчання у Харківській Державній академії технології та організації харчування на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 (далі Закон №2262-XII);

- зобов`язати ГУ НП в Харківській обл., зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії час навчання у Харківській Державній академії технології та організації харчування на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №2262-XII в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- зобов`язати ГУ НП в Харківській обл. внести зміни до розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу зміни додавши до вислуги років для призначення пенсії час навчання у навчання у Харківській Державній академії технології та організації харчування на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №2262-XII в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

26.12.2021 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було повернуто позовну заяву.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що амбулаторне лікування представника позивача може слугувати підставою для поновлення пропущеного строку, що також зазначалося у висновках Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі №466/3942/20.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

03.02.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі.

18.07.2022 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 ч. 1 ст.294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено.

04.11.2021 ОСОБА_1 звернувся, через свого представника, до суду з адміністративним позовом до ГУ НП у Харківській обл.

05.11.2021 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Роз`яснено, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

12.11.2021 вище вказану ухвалу суду було отримано позивачем.

26.12.2021 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було повернуто позовну заяву.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були усунені недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погоджується та зазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вимогами ч. 5ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначені обставини та правові норми, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для повернення позовної заяви згідно п.1 ч. 4 ст.169 КАС України, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, колегія суддів наголошує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Посилання апелянта на те, що строк звернення до суду був пропущений з поважних причин, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивачем та його представником не було вчинено жодних дій щодо виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 про залишення позовної заяви без руху.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 16.03.2021 у справі №466/3942/20, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на те, що вони стосуються інших обставин справи та винесені в порядку кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року по справі №520/21924/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова