Справа № 420/26419/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/26419/21

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 26.05.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови від 26.11.2020р. №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 300 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у відповідача були відсутні підстави для накладення на позивача штрафу за ч.2 ст.265 КЗпП України, оскільки ФОП ОСОБА_1 не здійснював дій щодо фактичного допуску шести працівників до роботи без оформлення трудового договору. На вимогу інспектора Головного управління Держпраці в Одеській області позивачем надано копії трудових договорів з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , накази про прийняття вказаних осіб на роботу, якими підтверджено, що станом на 30.09.2020р. між цими особами та ФОП ОСОБА_1 існували належним чином оформлені трудові відносини. Також, відповідачу були надані копії повідомлення ДПС про прийняття на роботу вказаних осіб. З приводу відсутності оформлення трудових відносин з ОСОБА_7 , то позивач стверджував, що з вказаною особою в нього відсутні трудові відносини. ОСОБА_7 є професійним кальянщиком та був запрошений ФОП ОСОБА_1 до себе в кафе для співпраці в якості партнерів. В закладі був присутнім 30.09.2020р. з метою оцінки матеріальної вигоди від співпраці з позивачем; партнерських відносин між сторонами не склалося, тому він більше не з`являвся у кафе.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 26.05.2022р., з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що інспекторам праці було надано документи на підтвердження того, що станом на дату інспекційного відвідування 30.09.2020р. між зафіксованими в акті інспекційного відвідування особами (працівниками) та їх роботодавцем ФОП ОСОБА_1 були належним чином оформлені трудові відносини, а саме: укладено трудові договори та видано накази про прийняття осіб на відповідні посади. Надані позивачем документи були проігноровані інспекторами праці, наслідком чого стало винесення Головним управлінням Держпраці в Одеській області спірної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Також, апелянт посилається на те, що в основу для відмови в задоволенні позову судом першої інстанції необґрунтовано зазначено про не надіслання ФОП ОСОБА_1 станом на 30.09.2020р. до ДПС повідомлення про прийняття працівників на роботу. При вирішенні спору судом першої інстанції не правильно застосовано положення абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України, який не передбачає застосування штрафу до суб`єкта господарювання за відсутність або подання з порушенням строку повідомлення про прийняття працівника на роботу центральному органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Факт укладення та чинності трудового договору не пов`язується із повідомленням ДПС про прийняття особи на роботу.

Посилається апелянт і на те, що в порушення п.3 та п.4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013р. №509, посадові особи Держпраці не забезпечили отримання ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи та примірника постанови про накладення штрафу.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований 31.05.2018р. за №2 142699. Основним видом економічної діяльності позивача є Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10).

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Держпраці в Одеській області №2523 від 29.09.2020р. «Про проведення інспекційного відвідування», відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці №81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004р. №1985-IV, частини першої статті 259 КЗпП України, керуючись абз.2 п.1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019р. №823 (із змінами), Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015р. №96, Положення про Головне управління Держпраці в Одеській області (нова редакція), яке затверджено наказом від 03.08.2018р. №84 та на підставі п.п.3 п.5 Порядку №823 (із змінами) та службової записки головного державного інспектора В.Барського від 28.09.2020р., наказано в термін з 30.09.2020р. по 13.10.2020р. (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність у закладах організації громадського харчування та організації дозвілля в закладах ресторанного господарства за адресами: АДРЕСА_1 (« ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ) (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

29.09.2020р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області було видано головним інспекторам відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці направлення №15/01-29-2046 на здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у період з 30.09.2020р. по 13.10.2020р. (включно).

30.09.2020р. посадовою особою Головного управління Держпраці в Одеській області під час інспекційного відвідування позивача складено вимогу про надання документів №ОД961/1577/ПД, якою зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 12.00 год. 05.10.2020р. надати до огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, вказаних у вимозі, серед іншого: документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу (трудові договори, заяви про прийом на роботу, накази про прийом на роботу, повідомлення до ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють на момент здійснення інспекційного відвідування).

На виконання вказаної вимоги відповідача позивачем, серед іншого, надано копії трудових договорів: №45 від 25.09.2020р. укладеного з ОСОБА_8 , №41 від 17.09.2020р. укладеного з ОСОБА_9 , №43 від 23.09.2020р. укладеного з ОСОБА_10 , №42 від 23.09.2020р. укладеного з ОСОБА_11 та №38 від 17.09.2020р. укладеного з ОСОБА_12 ; копії наказів про прийняття вказаних осіб на роботу та їх заяв про прийняття на роботу, а також копію повідомлення від 01.10.2020р. про прийняття працівників на роботу, поданого до ГУ ДПС в Одеській області.

За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням Держпраці в Одеській області складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020р., яким зафіксовано порушення позивачем ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України, Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою КМУ №413 від 17.06.2015р., що виразилося у тому, що підприємець допустив до роботи шість осіб без належного оформлення з ними трудового договору.

Зокрема, в акті інспекційного відвідування зазначено, що зі змісту статті 24 КЗпП України слідує, що до початку роботи працівника інформація про його зарахування має бути подана до ДФС України або її територіальних органів. Підприємець надіслав до територіального органу ДПС повідомлення про прийняття працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на роботу 01.10.2020р., тоді як вказані особи фактично допущені до виконання трудових обов`язків значно раніше. В ході інспекційного відвідування не було надано підтверджуючих документів, письмових та/або усних пояснень щодо наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

15.10.2020р. відповідач склав припис про усунення виявлених порушень №ОД961/1577/АВ/П, яким зобов`язав ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені порушення ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України у строк до 26.10.2020р. (постійно).

Акт інспекційного відвідування №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020р., диск з відеофіксацією проведення інспекційного відвідування та припис від 15.10.2020р. №ОД961/1577/АВ/П були направлені ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення.

Оскільки станом на 27.10.2020р. ФОП ОСОБА_1 не було повернуто підписаний акт інспекційного відвідування, інспектором праці складено акт про відмову від підпису від 27.10.2020р. №ОД961/1577/АВ-П.

30.10.2020р. Головне управління Держпраці в Одеській області надіслало позивачу повідомлення від 28.10.2020р. №15/01-33-10529 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, в якому зазначило, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено додатково.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020р. начальником Головного управління Держпраці в Одеській області винесено постанову №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС від 26.11.2020р., якою на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 300 000,00 грн. за фактичний допуск працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до роботи без оформлення трудового договору.

Копію вказаної постанови відповідач надіслав позивачу цінним листом з описом вкладення 26.11.2020р.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про накладення штрафу ФОП ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області доведено порушення ФОП ОСОБА_1 ч.3 ст.24 КЗпП України, за що передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу. При цьому, суд зазначив, що відповідальність на підставі частини 2 статті 265 КЗпП України також настає за фактичний допуск до роботи особи, яка вже є працівником та, відповідно, з якою укладено трудовий договір, однак до повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. Працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 допущено до роботи станом на 30.09.2020р., тоді як повідомлення до ГУ ДПС в Одеській області про прийняття вказаних працівників на роботу надіслано суб`єктом господарювання 01.10.2020р. Що ж до працівника ОСОБА_13 , то суд першої інстанції зазначив, що таке повідомлення взагалі не подавалося та трудовий договір з вказаною особою не укладався.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на недотримання відповідачем вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, зазначивши, що такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 24 Кодексу передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що допущення працівника до роботи можливе за наявності укладеного трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та подання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (ч. 2 ст. 265 КЗпП).

Сторонами у справі не заперечується, що станом на 30.09.2020р. між ФОП ОСОБА_1 та працівниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були укладені трудові договори, копії яких позивачем надано на вимогу інспектора Головного управління Держпраці в Одеській області.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено, що:

- трудовий договір з ОСОБА_8 укладено 25.09.2020р., того ж дня винесено наказ про прийняття працівника на роботу, фактично приступив до виконання трудових обов`язків 28.09.2020р.;

- трудовий договір з ОСОБА_9 укладено 17.09.2020р., того ж дня винесено наказ про прийняття працівника на роботу, фактично приступила до виконання трудових обов`язків 18.09.2020р.;

- трудовий договір з ОСОБА_10 укладено 23.09.2020р., того ж дня винесено наказ про прийняття працівника на роботу, фактично приступив до виконання трудових обов`язків 24.09.2020р.;

- трудовий договір з ОСОБА_11 укладено 23.09.2020р., того ж дня винесено наказ про прийняття працівника на роботу, фактично приступила до виконання трудових обов`язків 24.09.2020р.;

- трудовий договір з ОСОБА_12 укладено 17.09.2020р., того ж дня винесено наказ про прийняття працівника на роботу, фактично приступила до виконання трудових обов`язків 18.09.2020р.

Порушенням, яке розглядається у спірних правовідносинах як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, Головне управління Держпраці в Одеській області у даному випадку пов`язує з тим, що станом на 30.09.2020р. ФОП ОСОБА_1 не надіслав до органу ДПС повідомлення про прийняття вказаних працівників на роботу в порядку, передбаченому постановою КМУ №413, як того вимагають положення ч.3 ст.24 КЗпП України. Відповідне повідомлення надіслано позивачем лише 01.10.2020р.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість таких доводів відповідача, оскільки частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачено заборону допуску працівника до роботи без одночасно виконання двох умов: укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу; повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Вказана норма не передбачає накладення штрафів за несвоєчасне повідомлення органів ДПС про працевлаштування, як однієї з передумов для фактичного допуску працівника до роботи.

Висновки колегії суддів відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.04.2020р. у справі №440/45/19, від 24.09.2020р. у справі №200/929/19-а та від 21.05.2021р. у справі №183/6018/18.

Так, суд касаційної інстанції, зокрема, вказав про те, що абзацом другим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України не передбачено застосування штрафу до суб`єкта господарювання у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу. Наведена обставина не є підставою для накладення на особу штрафу у відповідності до вимог абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже встановлено колегією суддів, оформлення трудових договорів з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мало місце станом на 30.09.2020р. та підтверджено матеріалами справи.

А відтак, Головним управлінням Держпраці в Одеській області необґрунтовано притягнено позивача до відповідальності, передбаченої абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України, за фактичний допуск вказаних осіб до роботи без оформлення трудового договору, що є підставою для скасування спірної постанови про накладення штрафу від 26.11.2020р. №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС у відповідній частині.

Що ж до трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_7 , то як вбачається зі змісту наданого відповідачем відеозапису інспекційного відвідування та не заперечується апелянтом, вказана особа була присутня 30.09.2020р. в належному позивачу закладі харчування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ), та виконувала обов`язки кальянщика. На запитання інспектора праці Несміх Б. підтвердив факт його роботи в ФОП ОСОБА_1 .

Належним чином оформленого трудового договору з вказаним працівником позивачем не надано ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_14 ФОП ОСОБА_1 запросив в заклад для співпраці в якості партнерів колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджується жодним доказом.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим накладення спірною постановою від 26.11.2020р. №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС на позивача штрафних санкцій за фактичний допуск працівника ОСОБА_13 до роботи без оформлення трудового договору (контракту) в десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, що становить 50 000,00 грн.

Посилання апелянта на порушення відповідачем порядку притягнення його до відповідальності, що виразилося у незабезпеченні посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області отримання ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку №509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Отже, Порядок №509, в редакції чинній на момент прийняття оспорюваної постанови, не передбачає розгляду справи про накладення штрафу за участі суб`єкта господарювання та не зобов`язує повідомляти останнього про дату, час та місце розгляду справи.

Положеннями Порядку №509 передбачено лише обов`язок уповноваженої посадової особи повідомити суб`єкта господарювання чи роботодавця про отримання матеріалів перевірки не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання.

Зазначений обов`язок виконано Головним управлінням Держпраці в Одеській області шляхом надіслання 30.10.2020р. на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 28.10.2020р. №15/01-33-10529 про отримання ним 28.10.2020р. акту інспекційного відвідування №ОД961/1577/АВ від 13.10.2020р.

В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем вказаного повідомлення. Однак, на думку колегії суддів, вказана обставина не може бути достатньою підставою для скасування постанови про накладення штрафу від 26.11.2020р. №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022р. по справі №140/9122/20 висловив правову позицію, що не будь яке процедурне порушення розгляду справи про накладення штрафу є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а лише те, що вплинуло або об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами розгляду такої справи та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами розгляду рішення (постанови).

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ФОП ОСОБА_1 та скасування спірної постанови про накладення штрафу від 26.11.2020р. №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС на суму 250 000,00 грн., що відповідає сумі штрафних санкцій за фактичний допуск позивачем працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до роботи без оформлення трудового договору (5000 грн. (мінімальна заробітна плата на час вчинення правопорушення) * 10 (кратність) * 5 осіб (допущених до роботи з порушенням законодавства).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення постановлено судом першої інстанції з не правильним застосуванням норм матеріального права, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення від 26.05.2022р. на підставі п.4 ч.1 ст.317 КАС України, з прийняттям по справі нового судового рішення про часткове задоволення позову ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з даним позовом до суду позивачем сплачено 3000,00 грн. судового збору (квитанція №11532 від 13.12.2021р.), а при поданні апеляційної скарги 4500,00 грн. (квитанція 7625-3302-2790-0295 від 23.06.2022р.).

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому, на підставі ст.139 КАС України, на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області підлягає стягненню 6250,00 грн. судового збору, що є пропорційним задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 26 листопада 2020 року №ОД961/1577/АВ/П/ТД-ФС в частині накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в сумі 250 000,00 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (, просп. Шевченка, 2, м.Одеса, 65044) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) судовий збір в сумі 6250,00 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 липня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук