Справа № 400/6078/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р. Справа № 400/6078/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у внесенні вірних даних, які впливають на вірне та законне нарахування пенсії, яка підлягає виплаті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_1 внести зміни щодо: днів тимчасової непрацездатності, розрахунку пенсії, розрахунку стажу відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 та довідки № 223/01 від 07.07.2014 року із відповідним перерахунком пенсії.

Ухвалою від 03.08.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справи за правилом спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за результатами ознайомлення із даними, які викладені у її особистому кабінеті, позивачем було встановлено ряд невідповідностей із реальними фактичними даними, які обумовлюють невірне нарахування пенсійних виплат.

Відповідач надав відзив на позов, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що роки роботи (навчання) позивача до 01.01.2004 року зараховані до страхового стажу при обчисленні пенсії на підставі документів, передбачених Порядком № 637: трудова книжка, військовий квиток, диплом, свідоцтво про народження дитини та ін.

Також, відповідно до матеріалів пенсійної справи до страхового стажу позивача періоди з 09.11.1992 року по 31.12.2003 року враховано повністю за даними трудової книжки, виданої 13.03.1978 року, та з 01.01.2004 року по 16.04.2009 року відповідно до даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Заробітна плата позивача врахована на підставі довідки від 07.07.2014 року № 223/01, виданої ДЗ «Миколаївською портовою санітарно-епідеміологічною станцією». Для обчислення пенсії враховано найбільш вигідний варіант заробітної плати за періоди з 01.11.1994 року по 31.10.1999 року та з 01.07.2000 року по 31.07.2014 року згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу та відповідно до ст. 40 Закону № 1058.

Щодо відображення даних про період роботи в Особистому кабінеті на веб-порталі електронних послуг з 01.01.1998 року, а не з 09.11.1992 року, ГУ ПФУ зазначило, що вказане пов`язано з тим, що дані формуються на підставі персональної облікової картки в Державному реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який впроваджено лише з 01.01.1998 року.

Заробітна плата за період страхового стажу до 01.07.2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату, виданих у порядку, встановленому законодавством за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку.

Розрахунок заробітної плати позивача проводиться за період з 01.11.1994 року по 31.10.1999 року за даними довідки про заробітну плат № 223/01 від 07.07.2014 року, виданої ДЗ «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» та з 01.07.2000 року по 31.07.2014 року за даними персоніфікованої обліку.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі та раніше за текстом Закон № 1058).

03.03.2021 року на адресу Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі миколаївської області (далі УПФУ в Миколаївській області) було направлено адвокатський запит щодо надання інформації про пенсійні нарахування з початку їх встановлення із зазначенням помісячних розрахунків.

Листом від 11.03.2021 року № 1400-0305-8/17020 у відповідь на запит було надано Довідку від 10.03.2021 року № 1768/04-16 із зазначенням помісячно виплачених пенсійних нарахувань.

19.03.2021 року до УПФУ в Миколаївському районі направлено адвокатський запит, у якому було запитано наступну інформацію:

- у зв`язку із чим за даними особистого кабінету пенсіонера дата прийняття на роботу 1998 рік, хоча за трудовою книжкою 1992 рік? (до заяви додано копію роздруківки з особистого кабінету та копії 1 та 21 аркушу трудової книжки);

- у зв`язку із чим згідно довідки про заробітну плату та обчислення пенсії від 07.07.2014 року визначені одні дані, а в особистому кабінеті пенсіонера встановлені інші? (довідка та витяг з особистого кабінету не відповідають деталізованій роздруківці з того ж особистого кабінету).

Листом від 30.03.2021 року № 1400-0305-8/21468 надано відповідь, з якої вбачається, що відомості, що наявні в Особистому кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України формуються на підставі даних, що накопичені в персональній обліковій картці особи в Державному реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Складовою частиною реєстру застрахованих осіб є персоніфікований облік відомостей про застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Джерела формування реєстру застрахованих осіб є відомості, що надходять до Пенсійного фонду, зокрема, від страхувальників (роботодавців), які визначені статтею 18 Закону № 2464.

З огляду на вищевикладене, в розділі «Електронна трудова книжка» та в персональній обліковій картці сформовано відомості на підставі інформації, яка була надана страхувальниками про ОСОБА_1 у звітності за період з 1998 року (рік впровадження системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб) по грудень 2020 року.

Крім того, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, які враховувалися до страхового стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

До 2004 року обчислення стажу здійснювалось відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788).

18.05.2021 року на адресу УПФУ в Миколаївському районі направлено адвокатський запит щодо виправлення невірних відомостей на відомості, що відповідають дійсності, а саме:

- за даними особистого кабінету пенсіонера дата прийняття на роботу 1998 рік, хоча за трудовою книжкою 1992 рік;

- згідно довідки про заробітну плату та обчислення пенсії від 07.07.2014 року визначені одні дані, а в особистому кабінеті пенсіонера встановлені інші.

До запиту надано, зокрема: копію роздруківки з особистого кабінету пенсіонера та копії 1 та 21 аркушів трудової книжки; копію довідки від 07.07.2014 року; роздруківку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; копію роздруківки з особистого кабінету щодо дати прийняття на роботу; копію трудової книжки.

На підставі вищезазначених вірних відомостей у адвокатському запиті заявлено вимогу здійснити перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 .

Листом від 26.05.2021 року № 1400-0305-8/35218 на адвокатський запит від 18.05.2021 року надано відповідь, що листом від 26.03.2021 року № 45694 надано інформацію щодо матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 . Підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи відсутні.

Позивач не погоджується з доводами відповідача та зазначає наступне:

- згідно роздруківки з особистого кабінету в мережі Інтернет позивача в Пенсійному фонді України визначено, що позивач прийнята на роботу 01.01.1998 року, хоча згідно трудової книжки прийнята на роботу з 09.11.1992 року. Наступна дата дата звільнення відповідає/співпадає;

- згідно довідки, яка надавалась органам пенсійного забезпечення від 07.07.2014 року було визначено розміри нарахувань для обчислення пенсії, а згідно особистого кабінету в мережі Інтернет в Пенсійному фонді України в наявності велика кількість невідповідностей, у т.ч. згідно довідки: за 1998 рік для нарахування пенсії значення 1879,28 грн., а за витягом з реєстру 1871,94 грн.;

- згідно довідки від 07.07.2014 року за 1998 рік визначено одні значення, а за детальною роздруківкою з особистого кабінету позивача, які повинні відображати данні, які подавались визначено інше;

- згідно витягів з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування чітко визначені дані щодо розмірів нарахувань, які у великій кількості випадків не співпадають з детального роздруківкою з того ж особистого кабінету пенсіонера;

- незважаючи, що позивач постійно працювала із ядами, даний факт взагалі не зазначено, а також, згідно розрахунку стажу сформована до роздрукування 02.09.2019 року, визначено про особливі умови, які взагалі не зазначаються відповідачем по реєстрам;

- у особистому кабінеті пенсіонера визначено 10 днів тимчасової непрацездатності, хоча позивач не встановлено таких фактів і у тому числі фактів подання документів, які б свідчили про наявність таких днів;

- згідно існуючого розпорядження № 120881 від 07.09.2017 року (графа розрахунок пенсії) визначені суми складено помилково, що призвело до призначення пенсії в розмірі 1204,90 грн. замість 1205,82 грн.;

- згідно розрахунку пенсії, визначено дати зарахування та звільнення пенсіонера, які взагалі не відповідають дійсності та даним трудової книжки, яка також додана до позовної заяви в копії.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону № 1058, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від, зокрема, роботодавців та застрахованих осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 21 Закону № 1058 на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. (абз. 4 ч. 5 ст. 21 Закону № 1058).

Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення (абз. 8 ч. 4 ст. 21 Закону № 1058).

Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону № 1058 інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону № 1058, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону № 1058 для здійснення доступу застрахованих осіб, страхувальників та інших осіб у випадках, передбачених законодавством, до інформації та послуг у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечується функціонування веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду.

Отже, на кожну-застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464).

На виконання норм Закону № 2464 у 2011 році було створено Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, Державним реєстром загальнообов`язкового державного соціального страхування, в розумінні норм Закону № 2464, є організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 14-1 Закону № 2464 встановлено обов`язок Пенсійного фонду та його територіальних органів забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 2464, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону № 2464 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що Забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення (ч. 5 ст. 20 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 2464, відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі Застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 16 Закону № 2464 ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року № 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (чинне на момент спірної трудової діяльності позивача) (далі Положення № 794).

Відповідно до пункту 10 Положення № 794, роботодавці зобов`язані, серед іншого, в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них.

На кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи містить, в тому числі, інформацію про ідентифікаційний номер (п. 16 Положення № 794).

Вказане узгоджується також з нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1 (далі Положення № 10-1).

Таким чином наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Пунктом 3 Положення № 10-1 визначено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду (пункт 4 Положення № 10-1).

Як вже було зазначено, нормами пункту 8 Положення № 10-1 передбачено, що у разі виявлення застрахованою особою некоректних відомостей в її обліковій картці (прізвище, ім`я, по батькові на поточний момент: реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження, місце народження: стать; громадянство; серія та номер паспорта: номер телефону (за згодою): адреса місця проживання) ця особа може подати до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через представника анкету застрахованої особи для внесення / зміни / уточнення даних в Реєстр (і) застрахованих осіб за формою згідно з додатком 2 до цього Положення та документи, що підтверджують внесення / зміну / уточнення даних та належність помилкових даних цій особі (паспорт (інший документ, що посвідчує особу), трудова книжка, документ, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Положеннями ст. 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно-відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Згідно записів у трудовій книжці позивача, на роботу у Державний заклад «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» її було зараховано 09.11.1992 року.

Крім того, дані щодо розмірів нарахувань у роздруківці з особистого кабінету пенсіонера у багатьох показниках не співпадають з даними Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 07.07.2014 року № 223/01, виданої Державним закладом «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція».

Отже, зазначені дані також підлягають коригуванню.

Щодо зауважень позивача про не зазначення факту роботи позивача з отрутами та не зазначення відомостей про особливі умови праці, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд звертає увагу на те, що позивачу призначено пенсію за віком.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача або її представника із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо зауважень позивача про зазначення у особистому кабінеті позивача відомостей щодо 10 днів тимчасової непрацездатності, суд зазначає наступне:

Як зазначалось раніше, згідно ч. 1 ст. 21 Закону № 1058 для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від, зокрема, роботодавців та застрахованих осіб.

Як зазначає у відзиві відповідач, відомості у персональній обліковій картці сформовано на підставі інформації, яка була надана страхувальниками про позивача у звітності за період з 1998 року (рік впровадження системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб) по грудень 2020 року.

Позивачем не надано жодних доказів у підтвердження не відповідності даних щодо 10 днів тимчасової непрацездатності дійсності. Зокрема, відсутні докази звернення до роботодавця із заявою щодо надання роз`яснень про такі відомості.

Щодо зауважень позивача про помилкове складання сум , що призвело до призначення пенсії в розмірі 1204,90 грн. замість 1205,82 грн., суд зазначає, що у разі незгоди позивача із розміром пенсії, вона має право звернутись до пенсійного органу із належним чином оформленою заявою про здійснення перерахунку пенсії.

Щодо зауважень позивача про невірні дати зарахування та звільнення пенсіонера, відповідно до розрахунку стажу, суд зазначає, що у разі неврахування пенсійним органом відповідного стажу до загального страхового стажу позивача, вона має право звернутись до пенсійного органу із відповідною заявою.

Враховуючи викладене, вимоги позивача у даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 р. 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин та матеріалів справи та з метою ефективного захисту прав позивача, суд робить висновок, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо відмови позивачу у внесення до особистого кабінету пенсіонера вірних відомостей щодо дати прийняття на роботу у Державний заклад «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» та даних щодо розмірів нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ внести до особистого кабінету пенсіонера позивача відповідні зміни, а саме: щодо дати прийняття на роботу у Державний заклад «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» з 09.11.1992 року згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 ; щодо розмірів нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії згідно Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 07.07.2014 року № 223/01, виданої Державним закладом «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція».

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити відповідний перерахунок пенсії, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача або її адвоката до ГУ ПФУ із належним чином оформленою заявою про перерахунок пенсії.

Отже у даній частині вимог позов задоволенню не підлягає.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у внесення до особистого кабінету пенсіонера вірних відомостей щодо дати прийняття на роботу у Державний заклад «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» та даних щодо розмірів нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) внести до особистого кабінету пенсіонера ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідні зміни, а саме: щодо дати прийняття на роботу у Державний заклад «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція» з 09.11.1992 року згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 ; щодо розмірів нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії згідно Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 07.07.2014 року № 223/01, виданої Державним закладом «Миколаївська портова санітарно-епідеміологічна станція».

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.07.2022 року.

Суддя О.В. Малих