Справа № 420/18034/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з тим, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами, наступним громадянам: 2.33. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України з урахуванням позиції суду;

- визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235-VIII та №1236-VIII, про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, які розташовані на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами с. Перешори) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 10.02.2022 року звернувся до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами с. Мардарівка з кадастровим номером :01:002:0367.

Разом з тим, пунктом 2.33 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII, йому було відмолено у наданні такого дозволу, у зв`язку з тим, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Водночас позивач зазначає, що рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.04.2021 року №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235- VIII, та №1236-VIII дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0367 було надано іншим особам, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Водночас позивач не погоджується із зазначеними рішенням відповідача та вважає їх протиправним, оскільки такі рішення порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

05.05.2022 року на адресу суду від Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Так рішенням Куяльницької сільської ради №486-VIII «Про внесення змін до рішення від 14.02.2019 року №1679-VII «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами» земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0367 була включена до Переліку земель сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що земельна ділянка, яку бажав отримати позивач у безоплатне користування, була включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, відмова Куяльницької сільської у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обґрунтованою та законною, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також відповідач заявив клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову позивача у зв`язку із пропуском ним строку звернення до суду.

16.05.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, заперечень на яку відповідачем надано не було.

01.06.2022 року від представника третьої особи Чепіль С.М. до суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зверталися із заявами до Куяльницької сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ орієнтовною площею 2,00 га на території Подільського району Куяльницької територіальної громади за межами населеного Перешори.

Водночас позивач та члени його родини зверталися до відповідача із заявами 10.02.2022 року та 02.04.2022 року, та просили відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ у власність орієнтовною площею 2,00 га на території Подільського району Куяльниької територіальної громади за межами населеного пункту Мардарівка, тобто за межами іншого населеного пункту, що унеможливлює порушення прав позивача.

Також представником третьої особи було заявлено клопотання про закриття провадження у справі №420/18034/21, оскільки рішенням Куяльнинької сільської ради від 03.06.2021 року вже було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , землю вказаним особам передано у власність та право власності вказаних осіб на землю зареєстровано в реєстрі прав власності, з огляду на що справа не підсудна адміністративному суду.

01.06.2022 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, на які 20.06.2022 року представником третьої особи ОСОБА_2 також були наданні пояснення.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

10.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами с. Мардарівка.

Разом із заявою позивачем було подано: копію паспорта громадянина України та копію ідентифікаційного коду; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Водночас суд зауважує, що з наданої позивачем до суду копії графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки встановити кадастровий номер бажаної позивачем земельної ділянки є неможливим, оскільки вона має нечитабельний вигляд.

Разом з тим, відповідачем було надано до суду графічний матеріал, який надавався позивачем разом із заявою від 10.02.2021 року, на якому земельна ділянка має кадастровий номер :01:001:0385 загальною площею 113,6622 га.

Разом з тим, пунктом 2.33 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII, позивачу було відмолено у наданні такого дозволу, у зв`язку з тим, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Так як вбачається з офіційного сайту Куяльницької сільської ради (https://kuyalnyksr.od.gov.ua/?p=50789) земельна ділянка з кадастровий номером :01:001:0385 загальною площею 113,6622 га, згідно з додатком 1 до рішення Куяльницької сільської ради від 24 лютого 2022 року №4308-VІІІ «Про внесення змін до рішення від 14.02.2019 року №1679-VІІ «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами» вже була внесена до переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0367, про яку позивач зазначає у позові та з приводу якої (за твердженням ОСОБА_1 ) було подано ним клопотання від 10.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (водночас не надано доказів звернення до відповідача із графічним матеріалом стосовно такої земельної ділянки) також згідно з додатком 1 до рішення Куяльницької сільської ради від 24 лютого 2022 року №4308-VІІІ «Про внесення змін до рішення від 14.02.2019 року № 1679-VІІ «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами» була внесена до переліку земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Також судом встановлено, що 15.03.2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулись із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами с. Перешори.

Рішеннями Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.04.2021 року №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235-VIII та №1236-VIII ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було надано дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для введення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами с. Перешори.

Рішеннями Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 03.06.2021 року №1859-VIII, №1858-VIII, №1862-VIII, №1861-VIII, №1860-VIII було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для введення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, а саме передано у власність земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з кадастровими номерами: :01:002:0436, :01:002:0438, :01:002:0439, :01:002:0437 та :01:002:0435.

Водночас позивач не погоджується із зазначеними рішеннями відповідача від 25.02.2021 року №795-VIII про відмову йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та від 22.04.2021 року №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235-VIII, №1236-VIII про надання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дозволів на виготовлення проекту землеустрою, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 ст. 77 КАС України).

Дослідивши адміністративний позов позивача, відзив на позов та відповідь на відзив, а також інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно частини 3 статті 78 ЗК України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,00 гектара.

Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дійсно, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині сьомій статті 118 ЗК України, проте така підстава для відмови передбачена у статті 136 ЗК України.

Так згідно із частиною третьою статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Верховний Суд розглядав справи, де поставало таке ж питання, і у постанові від 03.04.2018 року у справі №815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Ця правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.01.2020 року у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 року у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 року у справі №815/7279/16, від 15 липня 2021 року по справі №520/3930/19.

Застосовуючи цей підхід до справи, що розглядається, суд звертає увагу, що на момент розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання (25.02.2021 року), земельні ділянки, яких стосувалася заява, як з кадастровим номером :01:001:0385, зазначена в графічному матеріалі, так і з кадастровим номером :01:002:0367, зазначена позивачем у позові, були включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах. В силу приписів частини третьої статті 136 ЗК України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зважаючи на це, відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі №2040/6485/18 та від 13.04.2021 року у справі №818/1470/18.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є правомірним та законним, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову позивача в цій частині адміністративного позову.

Щодо позовних вимог позивача визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235-VIII та №1236-VIII про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, які розташовані на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами с. Перешори), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд зауважує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду (ч. 3 ст. 19 КАС України).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Суд також зазначає, що правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного Кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

Відповідно до п. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №911/4111/16 зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду 30 січня 2019 року у справі №803/41/18.

Також Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2018 року по справі №463/1865/17 будо зазначено, що якщо в результаті прийняття суб`єктом владних повноважень рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Так як вбачається з матеріалів адміністративної справи №420/18034/21 рішеннями Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 03.06.2021 року №1859-VIII, №1858-VIII, №1862-VIII, №1861-VIII, №1860-VIII було затверджено проекти землеустрою, щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для введення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, а саме передано у власність земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з кадастровими номерами: :01:002:0436, :01:002:0438, :01:002:0439, :01:002:0437 та :01:002:0435.

Відомості, відносно права власності цих осіб щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0436, :01:002:0438, :01:002:0439, :01:002:0437 та :01:002:0435 внесенні до Єдиного державного реєстру речових прав нас нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що вказаний спір у справі №420/18034/21 в цій частині правовідносини між ОСОБА_1 та Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області не є спором публічно-правовим і виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Із зазначених підстав захист порушеного права позивача може бути здійснений лише із застосуванням цивільно-правових засобів, а справа, враховуючи суб`єктний склад її учасників, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо клопотання відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову позивача у зв`язку із пропуском ним строку звернення до суду, суд зауважує наступне.

Так відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так судом було встановлено, що позивач оскаржує зокрема рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII, йому було відмолено у наданні такого дозволу, у зв`язку з тим, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Водночас до суду для захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся лише 29.09.2021 року.

Разом з тим, як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, та чого не було спростовано відповідачем, про прийняття Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області оскаржуваного рішення від 25.02.2021 року №795-VIII він дізнався лише 09.09.2021 року, з відповіді на свій запит, щодо стану розгляду його заяви від 10.02.2021 року.

При цьому, суд критично ставиться до посилання відповідача, що оскаржуване рішення від 25.02.2021 року №795-VIII було розміщено Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області на її офіційному сайті, а тому позивач мав змогу раніше дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язку позивача здійснювати постійний моніторинг сайтів державної влади. В той же час обов`язок щодо повідомлення фізичної особи про розгляд її клопотання покладено саме на суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до адміністративного суду у справі №420/18034/21.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем в межах адміністративної справи було заявлено 6 немайнових вимог (оскарження 6 рішень Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області).

Таким чином позивачем було сплачено за подання адміністративного позову у справі №420/18045/21 судовий збір у розмірі 5448,00 грн. із розрахунку 6 немайнових вимог * 908,00 грн.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні однієї немайнової вимоги позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат у розмірі 908,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи висновок суду щодо необхідності закриття в частині провадження в адміністративній справі, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову до суду у розмірі 4540,00 грн.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 73, 77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (66350, Одеська область, Подільський район, с. Куяльник, вул. Куяльницька, 26-А), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в частині визнання протиправним та скасування рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.02.2021 року №795-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з тим, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами, наступним громадянам: 2.33. ОСОБА_1 ; зобов`язання Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України з урахуванням позиції суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (66350, Одеська область, Подільський район, с. Куяльник, вул. Куяльницька, 26-А), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в частині визнання протиправним та скасування рішень Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22.04.2021 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» №1232-VIII, №1233-VIII, №1234-VIII, №1235 -VIII та №1236-VIII про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, які розташовані на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами с. Перешори), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4540,00 грн. за подання адміністративного позову у справі №420/18034/21 згідно квитанції від 07.10.2021 року.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький