Справа № 420/19869/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Дубіневича М.Г.,

сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Васьовчик В.Г., за витягом,

від третіх осіб - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУНОМЕР_4, місцезнаходження: АДРЕСА_2, в/ч НОМЕР_3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ 0003439, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 23 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУНОМЕР_4, місцезнаходження: АДРЕСА_2, в/ч НОМЕР_3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ 0003439, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

- Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України щодо відмови позивачу у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Ухвалою суду від 27 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 06.12.2000 по 02.08.2021 року проходив військову службу у Державній прикордонній службі України у військовій частині НОМЕР_3. Також, в період з 07.06.2014 року по 25.07.2014 року позивач приймав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України в районах проведення антитерористичної операції.

Так, наказом від 02.08.2021 року № 258-ОС т.в.о. начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України позивача звільнено в запас Збройних сил України за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Станом на день звільнення відповідно до вказаного наказу, вислуга років позивача становить: календарна військова - 21 рік 02 місяці 16 днів, пільгова військова - 05 років 06 місяців 28 днів, всього - 26 років 09 місяців 14 днів.

На думку позивача, на момент звільнення з військової служби у нього була необхідна кількість вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Так, позивач зазначає, що 31.08.2021 року звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_3 та Адміністрації Державної прикордонної служби з проханням оформити та подати документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення пенсії за вислугу років.

Однак, військова частина листом повідомила позивача про те, що відповідно до закону пенсія за вислугу років призначається … - незалежно від віку, якщо особи звільнені зі служби з 01.10.2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, у той час, як календарна вислуга ОСОБА_1 станом на 02.08.2021 року склала 21 рік 02 місяці 16 днів.

Також, листом Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила позивачу надати доручення Одеському прикордонному загону з приводу підготовки документів, необхідних для призначення пенсії позивачу за вислугу років, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну прикордонну службу України» пенсійне забезпечення військовослужбовців здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до с. 17-1 вказаного Закону, Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугою років, із зарахуванням в період вислуги років на пільгових умовах.

На виконання даної норми закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», відповідно до абз. 6 пп. «а» п. 3 якого до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абз. Першому п. 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, та відповідно до абз. 8 пп. «в» п. 3 вказаного порядку, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз. Першому пункті 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, на заставах, постах у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за переліком у справах охорони державного кордону України.

Таким чином, позивач вважає, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсії згідно з п. «а» ст. 12 Закону 2262-ХІІ, а тому, на думку позивача, період часу 05 років 06 місяців 28 днів є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку Закону № 2262-ХІІ та, як наслідок, загальна сума вислуги років складає 26 років 09 місяців 14 днів, що є необхідною для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Ухвалою від 24 листопада 2021 року продовжено строк підготовчого провадження по справі ще на 30 днів, у зв`язку з відсутністю відзиву на позовну заяву.

29 листопада 2021 року через канцелярію суду від військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ, необхідною умовою для подання до уповноваженого органу заяви про призначення пенсії є наявність права на пенсію згідно з вказаним законом, тобто, відповідно до п. «а» ст. 12 Закону 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Однак відповідно до витягу з наказу начальника 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.08.2021 року вислуга років ОСОБА_1 становить 26 років 09 місяців 14 днів, з яких вислуга років по військовій службі у календарному обчисленні становить лише 21 рік 02 місяці 16 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому п. «а» ст. Закону 2262-ХІІ.

Також представник зазначає, що Державна прикордонна служба не відмовляла старшому прапорщику ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, а неодноразово інформувала його, що за нормою закону вона призначається на зазначених вимогах.

У свою чергу 16 грудня 2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та звертає увагу суду та сторін на постанову Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі 805/3923/18-а, відповідно до якої основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило.

Також, 05 листопада 2021 року через канцелярію суду від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив, що заперечує проти позовних вимог та підтримує позицію відповідача.

17 листопада 2021 року позивач надав відповідь на пояснення третьої особи, відповідно до якої він заперечує проти доводів представника Адміністрації та наполягає на задоволенні позовних вимогу у повному обсязі.

16 грудня 2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про заміну відповідача, однак ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 24.12.2021 року вказану заяву було повернуто позивачу без розгляду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління. Письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог від третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду не надходили.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16 лютого 2022 року.

Судове засідання призначене на 16 лютого 2022 року о 15:00 було перенесено, у зв`язку з надходження повідомлення про замінування будівлі суду та призупинення роботи суду 16.02.2022 року з 10:20 до кінця робочого дня та призначено судове засідання на 23.02.2022 року о 15:45, про що складена довідка.

Ухвалою від 23 лютого 2022 року зупинено провадження у справі до одужання представника відповідача та призначено дату наступного судового засідання на 21.03.2022 року о 14 годині 00 хвилин.

У зв`язку з веденням воєнного стану в Україні, підготовче засідання, призначене на 21 березня 2022 року не відбулося та не призначено дату наступного судового засідання через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей.

20 червня 2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі.

На судове засідання призначене на 12 липня 2022 року з`явився представник відповідача Військової частини НОМЕР_3, інші учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви від представника позивача та Головного управління ПФУ в Одеській області про розгляд справи за їх відсутністю, представник Адміністрації ДПС України не підключилась до відео конференції на онлайн платформі Easycon.

Ухвалою, що занесена до протоколу судового засідання від 12.07.2022 року поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено.

На відкритому судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази, судом встановлено такі факти та обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України та є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.01.2015 року (а.с.24).

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 06.12.2000 року по 02.08.2021 року позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, а саме: військовій частині НОМЕР_3.

Відповідно до витягу з наказу начальника 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02 серпня 2021 року № 258-ОС, виключено із списків особового складу загону та зняти з усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 209-ОС від 01.07.2021 року в запас Збройних Сил України, за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вислуга років станом на 02 серпня 2021 року становить:

- Календарна: 21 рік 02 місяці 16 днів;

- Пільгова: 05 років 06 місяців 28 днів;

Усього: 26 років 09 місяців 14 днів.

Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 02 серпня 2021 року (а.с.21).

Також, судом встановлено, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, видана ОСОБА_1 , про те, шо він в період з 07.06.2014 року по 25.07.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті цілісності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції (а.с.22).

Відповідно до послужного списку, позивач починаючи з 16 травня 2000 року до 02.08.2021 року проходив військову службу. У пункті п. 11 Послужного списку «Військова служба, що надає право на розрахунок вислуги років до пенсії на пільгових умовах відповідно до чинного законодавства» зазначено періоди, за які здійснювались розрахунки вислуги років на пільгових умовах, з зазначенням коефіцієнту 1,5, які у загальному розмірі складають загальний пільговий стаж вислуги років ОСОБА_1 на час звільнення - 5 років 06 місяців 28 днів (а.с.26-38), що не заперечується відповідачем.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до начальника Одеського прикордонного загону Рибаченка С. та Голови Державної прикордонної служби України генерал-майора Дейнеку С. із заявою, в якій просив здійснити оформлення та подачу документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення йому пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ (а.с.39-43).

Листом від 21.09.2021 року № 12/Б-178 про результати розгляду запиту 26 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України було повідомлено позивача, що згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугою років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

А також, проінформовано, що станом на 02 серпня 2021 року календарна вислуга років становила 21 рік 02 місяці 16 днів.

Також, листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 07.10.2021 року № 115/Б-12362-7079 повідомлено позивача, що відповідно до витягу із наказу начальника Одеського прикордонного загону від 02.08.2021 року № 258-ОС на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини станом на 02.08.2021 року вислуга років позивача на військовій службі у календарному обчисленні становить 21 рік 02 місяці 16 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленому пунктом «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ.

А також зазначено, що прийняття заяви про призначення пенсії від особи, яка не набула право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, ні Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України № 2262-ХІІ № 3-1, ні наказом МВС № 760, не передбачено (а.с.45-46).

Не погоджуючись з наданими відмовами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003, пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

В силу положень пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Водночас статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися Постановою № 393.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у Державній прикордонній службі.

За приписами підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Так, судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 02 серпня 2021 року № 258-ОС виключено із списків особового складу загону та зняти з усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 209-ОС від 01.07.2021 року в запас Збройних Сил України, за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вислуга років станом на 02 серпня 2021 року становить:

- Календарна: 21 рік 02 місяці 16 днів;

- Пільгова: 05 років 06 місяців 28 днів;

Усього: 26 років 09 місяців 14 днів.

Відповідач у листі від 21.09.2021 року № 12/Б-178 про результати розгляду запиту 26 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України повідомлено позивача, що згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугою років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

А також, проінформовано, що станом на 02 серпня 2021 року календарна вислуга років становила 21 рік 02 місяці 16 днів.

З цього приводу суд зазначає, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 25 календарних роки і більше.

В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови № 393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що аналіз норм Закону № 2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

З урахуванням викладеного Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Суд звертає увагу, що в цілях Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Оскільки позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 05 років 06 місяців 28 днів та у календарному обчисленні 21 рік 02 місяці 16 днів, разом 26 років 09 місяців 14 днів, суд вважає, що відповідач, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії позивача за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ є правомірними та належать задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонного загону) Державної прикордонної служби України щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії позивача за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є також обґрунтованими, доведеними та правомірними, а тому належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, жодні судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУНОМЕР_4, місцезнаходження: АДРЕСА_2, в/ч НОМЕР_3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ 0003439, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУНОМЕР_4, місцезнаходження: АДРЕСА_2, в/ч НОМЕР_3) щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) у підготовці та направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (26 прикордонний загін) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУНОМЕР_4, місцезнаходження: АДРЕСА_2, в/ч НОМЕР_3) підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 15» липня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко