Справа № 440/11561/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 р. Справа № 440/11561/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/11561/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області допризначити пенсію за віком з виплатою ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Однак, відповідачем відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з підстав незарахування до спеціального стажу періодів роботи з 01.09.2001 по 31.08.2012 на посаді заступника директора з науково-методичної роботи Великопавлівської середньої школи І-ІІІ ступенів. Позивач зазначав, що має необхідний стаж роботи, оскільки з 01.09.2001 по 31.08.2012, працюючи на посаді заступника директора з науково-методичної роботи Великопавлівської середньої школи І-ІІІ ступенів, залишався вчителем, проходив атестації як вчитель, позивачу присвоювалися відповідні кваліфікаційні категорії. Таким чином, позивач наполягає, що відповідно до чинного законодавства має право на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року по справі № 440/11561/21 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у перерахунку пенсії від 16.07.2021 №22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року по справі № 440/11561/21 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та допустив порушення норм матеріального права.

Зазначає, що основна умова для виплати грошової допомоги це наявність спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах, а саме для чоловіків 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У зв`язку з чим апелянт вважає, що оскільки Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 посада заступника директора з науково-методичної роботи не передбачена, то періоди роботи позивача на вказаній посаді не можна зарахувати до спеціального стажу, крім того, робота позивача вчителем у спірний період є сумісництвом та не може бути зарахована до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Від позивача до суду надійшов відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року у справі № 440/11561/21 без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком з 15.05.2021 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

09.07.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просив допризначити пенсію за віком, з виплатою грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій.

Рішенням від 16.07.2021 №22 ГУ ПФУ в Полтавській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні перерахунку пенсії за віком з виплатою грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 15).

У рішенні зазначено, що до спеціального стажу не було враховано період роботи з 01.09.2001 по 31.08.2012 на посаді заступника директора з науково-методичної роботи Великопавлівської середньої школи І-ІІІ ступенів. Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 посада заступника директора з науково-методичної роботи відсутня.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимог суд виходив з протиправності рішення відповідача щодо незарахування стажу роботи позивача на посаді заступника директора з науково-методичної роботи для призначення спірної виплати, при цьому суд задовольнив позовні вимоги в інший спосіб, ніж заявлено позивачем.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції, зазначає таке.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди, які функціонують відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення".

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсійне забезпечення цих осіб здійснюється за нормами вказаного Закону при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", із збереженням діючого порядку їх фінансування.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 цього Закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пункт 5 Порядку №1191 визначає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, призначення грошової допомоги здійснюється за сукупністю умов: досягнення пенсійного віку, праця у закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", наявність страхового стажу (для чоловіків - 35 років) на таких посадах, не отримання на час призначення пенсії за віком будь-якої пенсії.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, спірним в цій справі є зарахування до спеціального (педагогічного) стажу позивача періоду роботи на посаді заступника директора з науково-методичної роботи (з 01.09.2001 по 31.08.2012) у загальноосвітньому навчальному закладі.

Розділом «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, передбачено, що робота на посадах директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною тощо в загальноосвітніх навчальних закладах дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, директори, їх заступники з навчальної, виховної, навчально-виховної, методичної, виробничої, навчально-методичної, навчально-виробничої роботи.

Переліком № 909, передбачено перелік посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до яких, зокрема, відносяться: вчителі загальноосвітніх навчальних закладів.

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування стажу роботи позивача за сумісництвом на посаді вчителя, колегія суддів зазначає, що Перелік № 909 не містить жодних обмежень щодо зарахування роботи на посаді вчителя (який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах) та не ставить в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом.

З наявних у матеріалах справи доказів колегією суддів встановлено, що позивач у період з 01.09.2001 по 31.08.2012, перебуваючи на посаді заступника директора з науково-методичної роботи Великопавлівської середньої школи І-ІІІ ступенів, працював вчителем, проходив атестації як вчитель, позивачу присвоювалися відповідні кваліфікаційні категорії.

Також довідкою Великопавлівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів від 27.07.2021 №75 підтверджено, що позивач у період з 1.09.2001 по 31.08.2012 перебував на посаді заступника директора та працював вчителем, проходив атестації, за наслідками яких йому присвоєно звання у 2008 році "старший вчитель", у 2010 році "вчитель-методист" (а.с. 24).

До виходу на пенсію за віком (15.05.2021) позивач не отримував жодної пенсії.

Таким чином, судовим розглядом встановлено наявність у позивача необхідного педагогічного стажу на посаді вчителя.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у пунктах 14 та 15 постанови від 27.02.2018 у справі №К/9901/241/17, "...зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), отже період роботи (...) за сумісництвом зараховується до педагогічного стажу (...) робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки позивач в спірний період працював на посаді вчителя, яка віднесена до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, він має страховий стаж не менше 35 років, що надає правову можливість застосування до нього пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо протиправності відмови відповідача виплатити позивачу спірну грошову допомогу та прийняв рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту у спірних правовідносинах є саме визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у перерахунку пенсії від 16.07.2021 №22 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Одночасно, колегія суддів вказує, що в силу приписів ст. 139 КАС України та результату розгляду справи по суті, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 по справі № 440/11561/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц