Справа № 240/41123/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Житомир справа № 240/41123/21

категорія 113070000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м.Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Головного сервісного центру МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м.Києві щодо відмови йому у зарахуванні практичної частини іспиту - протиправними;

- зобов`язати Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м.Києві зарахувати йому практичну частину іспиту, яку він складав 18.09.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 18.09.2021 позивачу було призначено практичну частину іспиту, на яку він прибув та приступив до виконання. Здача практичної частини пройшла до кінця та не була перервана посередині. Після здачі інструктор повідомив, що позивач допустив п`ять помилок.

Позивач не погоджуючись із оцінюванням інструктора, оскільки таке, на його думку, було упередженим та неправомірним, подав скаргу, в якій просив скасувати помилки, які інструктор, всупереч Правилам дорожнього руху зарахував. Просив зарахувати йому практичний іспит, оскільки іспит пройшов до кінця і кількість реальних помилок була меншою за вимогу інструкції про порядок складання на посвідчення водія.

Ухвалою суду від 13.12.2021 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.

10 червня 2022 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву вказано, що Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м.Києві вважає твердження та доводи, викладені у позовній заяві необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права та обставинам по справі, виходячи з наступного.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було допущено до складання теоретичної частини іспиту для отримання ним посвідчення про право керування транспортними засобами, який 17.07.2021 він успішно склав.

Під час здачі ОСОБА_1 практичної частини іспиту, призначеного на 18.09.2021, ним було допущено чотири помилки, що стало підставою для припинення інспектором даного іспиту, із занесенням відмітки "не склав" у екзаменаційний лист позивача за № 302434317.

Не погоджуючись з цим, 24.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати йому результат та видати відповідне посвідчення про право керування транспортними засобами. У своїй заяві позивач зауважив, що з помилками вказаними у екзаменаційному листі не погоджується та зазначає про неприпустимість поведінки екзаменатора перед і після складання іспиту.

За результатом розгляду заяви позивача, Головний сервісний центр МВС в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м.Києві надіслав лист від 30.09.2021, в якому повідомив, що за результатами засідання комісії з розгляду скарг результатів складання іспитів РСЦ ГСЦ МВС в м.Києві, протоколом від 29.09.2021 № 94 було прийнято рішення про відмову в задоволенні його скарги та залишення незмінним результат практичного іспиту від 18.09.2021.

Вказане стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, визначає Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до частини дев`ятої статті 15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі-Положення).

Пунктом 21 Положення визначено, що перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за Єдиним державним реєстром МВС (у тому числі щодо наявності в ньому відповідного свідоцтва про закінчення особою закладу), Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

Аналогічні правові положення містяться також в Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженій наказом МВС України від 07 грудня 2009 року №515, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за № 74/17369.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції про приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України від 07.12.2009 №515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за № 74/17369, для допуску до складання практичного іспиту особа подає екзаменатору документ, що посвідчує особу, та екзаменаційний лист, у якому визначено справи для перевірення підготовленості особи до керування транспортним засобом та типові помилки, які можуть бути допущені. Екзаменаційний лист затверджений додатком 2 до Інструкції.

За умовами пунктів 6-7 розділу ІІІ Інструкції про приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України від 07.12.2009 №515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за № 74/17369, практичний іспит приймається на транспортному засобі ТСЦ МВС або закладу на вибір особи, що складає іспит. Під час проведення практичного іспиту на транспортному засобі ТСЦ МВС екзаменатор перебуває у транспортному засобі поруч з особою, що екзаменується, контролює правильність виконання вправ та фіксує помилки в екзаменаційному листі. У разі прийняття практичного іспиту на транспортному засобі закладу на сидінні, з якого здійснюється доступ до дублюючих механізмів керування гальмовою системою та трансмісією транспортного засобу, перебуває спеціаліст з навчання керуванню транспортними засобами такого закладу (далі - спеціаліст закладу). У цьому випадку екзаменатор розташовується таким чином, щоб мати можливість контролювати дії особи, що екзаменується, та спеціаліста закладу.

Приймання практичного іспиту проводиться у два етапи:

перший етап практичного іспиту - на майданчику для навчання з початкового керування;

другий етап практичного іспиту - в умовах дорожнього руху на визначених ТСЦ МВС маршрутах (за винятком перевірки навичок керування транспортними засобами категорій A1, A, B1).

Водночас, згідно з додатком 2 (пункт 11 розділу I) до Інструкції про приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України від 07.12.2009 №515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за № 74/17369, екзаменаційний лист долучається до матеріалів, які стали підставою для видачі посвідчення водія. Приймання практичного іспиту проводиться у два етапи: перший етап - на майданчику для навчання з початкового керування, другий - в умовах дорожнього руху. Для одержання позитивної оцінки особи, що екзаменуються, не повинні допустити більше трьох помилок.

Як встановлено судом, підставою для припинення складення позивачем практичної частини іспиту із занесенням відмітки "не склав" у екзаменаційний листок №302434317 стало допущення особою, що екзаменується більше трьох помилок:

1) на майданчику з початкового керування:

- не виконав вправу "Зупинка транспортного засобу на підйомі/спуску" здійснивши зупинку не у встановленому місці, не виконавши вимоги п.2.2 та 34, п.1.12 р.33 Правил дорожнього руху;

- не виконав вправу "Заїзд у двір (гараж) з лівого/правого боку", здійснивши заїзд в гараж таким чином, що контури транспортного засобу виступали за контурні лінії елементу виконання вправи;

2) на вулично-дорожній мережі:

- при проїзді регульованого перехрестя (вул.Павла Усенка та вул.Івана Сергієнка зупинився на заборонений сигнал світлофора і перетнув стоп-лінію, не виконавши вимоги п.8.7.3 (Г), 8.10, р.8 п.2.2 р.33 та п.1.12 р.34 ПДР,

- не виконав вимоги ПДР, продовжуючи рух на заборонений сигнал світлофора, створивши ситуацію, що викликала необхідність втручання екзаменатора та інструктора в перебіг іспиту (п. 7.5 (Типові помилки) Додатку до Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС України від 07 грудня 2009 року №515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 травня 2020 року № 408), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 січня 2010 року за №74/17369).

Окрім того, на першому етапі складання іспиту, кандидатом у водії було допущено помилку "Наїзд на перешкоду заднім правим колесом" під час проїзду знаку "Стоп", яка зафіксована в екзаменаційному листі, але не врахована при оцінці результату складання практичного іспиту, у зв`язку з тим, що зазначена помилка відсутня в типових помилках.

Як попередньо встановлено судом, позивач не погодившись з результатами іспиту, що зафіксовані екзаменаційним листом №302434317 звернувся до відповідача із заявою від 24.09.2021, в якій просив зарахувати йому результат та видати відповідне посвідчення про право керування транспортними засобами.

Слід зауважити, що аналіз наведених позивачем обставин в обґрунтування підстав визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання зарахувати здачу практичної частини іспиту не можуть бути враховані судом, як доказ на користь захисту прав особи.

Наведені спростування встановлених екзаменатором порушень в ході проведення іспиту не можуть бути враховані судом, як докази під час розгляду справи по суті.

Крім того, зауваження позивача про неприпустимість поведінки екзаменатора до та після іспиту не підтверджені жодними доказами.

Сама по собі незгода позивача з результатами іспиту не може слугувати підставою для визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії.

Слід зауважити, що заява позивача була розглянута 29.09.2021 на засіданні комісії з розгляду скарг результатів складання іспиту за участі ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу комісії №94 пр від 29.09.2021 встановлено, що за результатами перегляду відеозапису складання іспиту з навичок керування транспортними засобами, комісією було з`ясовано та обговорено чотири помилки, допущені кандидатом у водії під час складання практичного іспиту, які зафіксовані в екзаменаційному листі. За результатами голосування комісією прийнято рішення відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 та залишити незмінним результат практичного іспиту.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили наявність порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо право особи не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

З урахуванням відмови у задоволенні позову, суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва