Справа № 727/3303/22
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3303/22
Провадження № 2-а/727/61/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Літвінова О.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, рядовий поліції Клим Віталій Віталійович та департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №5361864 від 24 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 10 травня 2022 року відкрито провадження за даним позовом, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк на подачу заперечень.

Позивач у позові вказує, що 24 квітня 2022 року поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції Климом Віталієм Віталійовичем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії EAО №5361864 за порушення ч.3 ст.121 КУпАП. Однак, позивач не згідний із винесеною постановою та вважає, що не порушував жодних правил дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що автомобіль, яким він керував, використовується ним для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку, а також на ту обставину, що строк експлуатації транспортного засобу, яким він керував, становив менше двох років.

У зв`язку із цим, з посиланням на нормативно-правові акти, позивач вважає, що автомобіль «SKODA SKALA» д.н.з. НОМЕР_1 не підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за порушення частини 3 статті 121 КУпАП.

Позивач просить скасувати постанову серії EAО №5361864 від 24 квітня 2022 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву в якому він не погоджується із заявленими вимогами, вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП, а поліцейський, який склав постанову, дотримався процедури та порядку складання адміністративних матеріалів.

Окрім того, відповідач посилається на ту обставину, що власником автомобіля, яким керував позивач, є ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн», яке є юридичною особою, основним видом діяльності якої є надання послуг таксі. Таким чином, вважає, що оскільки транспортний засіб, яким керував позивач, належить юридичній особі та використовується для надання послуг таксі (тобто з метою отримання прибутку), відповідно до положень статті 35 Закону України «Про дорожній рух» для нього встановлена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить: для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку.

Для підтвердження наведених у відзиві тверджень відповідач надав суду відеозапис із нагрудної камери поліцейського.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій він не погоджується із доводами та доказами, які надані відповідачем.

Позивач вказує на те, що наданий відповідачем відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у зв`язку із тим, що оскаржувана постанов не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис.

Окрім того, позивач зазначає, що перебування транспортного засобу у власності ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» не є належним підтвердженням доводів відповідача.

Таким чином, позивач вважає, що позов є обґрунтованим та просить його задовольнити.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою серії ЕАО №5361864 від 24.04.2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 24.04.2022 року о 19.16 год. по вулиці Небесної сотні, 26 м.Чернівці керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушила п. 31.3.б) Правил дорожнього руху України - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина перша статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 31.3. "б" ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 1 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 2 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Частина 7 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" передбачає, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1)для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 N 137 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 3) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 4) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідно до підпункту 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 N 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку -транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно - правових угод з метою отримання прибутку.

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.97 N 176 (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються: транспортними засобами спеціального призначення; транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації; службовими легковими автомобілями та транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП та, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Водночас відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У порушення вищезазначених норм особою, що винесла оскаржувану постанову, в останній не вказані докази на підтвердження вини позивача, зокрема, підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, використовував автомобіль як таксі, тобто того, що автомобіль позивача належить до транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю. Такі докази суду не надані також.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що згідно відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач є найманим працівником в компанії «Болт», яка надає послуги таксі, та на відео видно, що на транспортному засобі є розпізнавальні знаки компанії «Болт» судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 3 статті 283 Кодексу України постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Верховний Суд у своїй постанові від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що постанова серії ЕАО №5361864 від 24 квітня 2022 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, який було додано до відзиву, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В силу положень частини 13 статті 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" послуги з перевезення на таксі надаються громадянам у порядку черги на стоянках таксі та на шляху прямування, а також на замовлення (звичайне, термінове, нічне) усне, письмове чи за телефоном.

Відповідно до визначення, наведеного у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

З наведених вище норм слідує висновок, що визначальними ознаками, які свідчать про надання послуги з перевезення на таксі є погодження позивачем в усному або письмовому порядку умов, а також безпосереднє здійснення перевезень пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку. При цьому, транспортний засіб, яким здійснюється надання таких послуг, повинен містити ряд розпізнавальних ознак.

Однак, суду не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про надання позивачем послуг з пасажирських перевезень на таксі, а також про те, що транспортний засіб обладнаний відповідними приладами для надання послуг таксі.

Також відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про автомобільний транспорт", при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах робиться відмітка згідно з документами виробника (легковий, таксі спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо) Між тим, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, яким керував позивач, будь-які відмітки, які б свідчили, що транспортний засіб використовується в якості таксі для перевезення пасажирів - немає.

Доводи відповідача про те, що власником транспортного засобу є юридична особа, основним видом діяльності якої є надання послуг таксі не є належним та допустимим доказом того, що автомобіль в дійсності використовувався для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку або в якості таксі.

Таким чином, відповідач не довів, що позивач 24.04.2022 року надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, та у зв`язку з цим транспортний засіб підлягав проходженню обов`язкового технічного контролю.

Положеннями ст. 17 Закону України "Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25). За принципом презумпції невинуватості, закріпленим у статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі N 338/1/17.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування "поза розумним сумнівом" на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в зв`язку з чим судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Крім того, необхідно стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3 м. Київ, 03048, ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового зборув сумі 496, 20 грн., що були сплачені при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.7, 9, 122, 247, 251, 252, 258, 268, 271, 280, 289 КУпАП, ст.ст.5, 20, 77, 139, 241-246, 250, 251, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, рядовий поліції Клим Віталій Віталійович та департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №5361864 від 24 квітня 2022 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №5361864 від 24 квітня 2022 року, поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Клима Віталія Віталійовича, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за ч 3 ст. 121 КУпАП скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3 м. Київ, 03048, ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в сумі 496,20 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя