Справа № 640/37739/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 05.11.2021 №3982/5 «Про задоволення скарги»;

- зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань скасувати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців від 18.11.2021 №012046640 «Скасування реєстраційної дії» та від 18.11.2021 № 013046640 «Скасування реєстраційної дії»;

- зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснити державну реєстрацію змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців до відомостей про склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834) із визначенням розміру частки ОСОБА_1 у грошовому виразі 300 000 грн. 00 коп. (триста тисяч грн. 00 коп.), що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» (ідентифікаційний код юридичної особи 38239834).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі на підставі пункту 1 частини першої ст. 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального, які призвели до неправильного вирішення питання про відкриття (відмову у відкритті) провадження у справі, просить скасувати дану ухвалу, та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у адміністративній справі.

Зокрема, позивач стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративного суду, оскільки звернення із позовною заявою обумовлено саме прийняттям акту індивідуальної дії - наказу Міністерства юстиції України, як суб`єкта владних повноважень.

За наведених у апеляційній скарзі обставин, позивач стверджує, що даний спір підлягає розгляду саме у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у відкритому судового засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору від 13.09.2021 року купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України» між позивачем та ОСОБА_2 було підписано Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства, за яким відбулося виконання договору купівлі-продажу шляхом передання ОСОБА_2 ОСОБА_1 частки у статутному капіталі товариства у розмірі 95%, що становить у грошовому еквіваленті 285 000 грн. 00 коп. Таким чином, позивач набув право на частку у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України» у розмірі 100%.

На підставі договору та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України» реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М. було здійснено державну реєстрацію змін до складу учасників товариства, визначено ОСОБА_1 учасником товариства, розмір внеску до статутного капіталу 300 000 грн. 00 коп., що складає 100% (державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу від 14.09.2021 року за №008046640).

Разом з тим, компанією SHIPSHYNA FORWARDING LTD до Колегії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України подано скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором щодо відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Транспортні системи України».

Оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України від 05.11.2021 №3982/5 «Про задоволення скарги» задоволено у повному обсязі скаргу юридичної особи за законодавством Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії SHIPSHYNA FORWARDING LTD від 17.09.2021. Наказано скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.09.2021 №007046640 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 14.09.2021№008046640 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Коберником А.М. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України».

Вважаючи вищезгаданий наказ протиправним, позивач звернувся до суду із позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір не може вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, оскільки існує спір про корпоративні права, порушені, на думку позивача, внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, та внесенням змін до установчих документів юридичної особи. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір в даній справі належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п. 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У постанові від 04 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 821/1504/17 встановила, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України від 05.11.2021 №3982/5 «Про задоволення скарги» щодо скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В свою чергу такі реєстраційні дії стосуються внесення змін до відомостей про юридичну особу.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує невирішений корпоративний спір, у межах якого повинні бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією змін до відомостей про юридичну особу, тобто позовні вимоги про скасування наказу Міністерства юстиції України є похідними від вимог щодо відновлення порушених корпоративних прав, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а, від 22.08.2018 у справі № 805/4505/16-а, від 12.06.2019 у справі №344/10480/16-а.

Також у постанові від 04 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі №826/4204/18 зазначила, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За змістом частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Враховуючи, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вирішення цього спору в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства

З огляду на те, що розгляд даного позову пов`язаний із вирішенням корпоративного спору, беручи до уваги те, що правовідносини, що склалися між сторонами, є господарськими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про корпоративні права, порушені, на думку позивача, внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, та внесенням змін до установчих документів юридичної особи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений позов належить розглядати у порядку господарського судочинства, а тому згідно з п. 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення, яким у відкритті провадження відмовлено.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250,316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 15 липня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Судді В.П.Мельничук

О.М.Оксененко