Справа № 380/2870/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2870/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. (Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (Відповідач-2) в якому просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 322562 від 30 листопада 2021 року;

- стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 30 листопада 2021 року № 322562 про застосування адміністративно-господарського штрафу до DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. у розмірі 34000,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на те, що законодавець не ставить в залежність виникнення права виконання міжнародних перевезень вантажів нерезидентами України від правильності оформлення дозволу України, який дає право на виконання міжнародних перевезень вантажів нерезидентами України (далі також Дозвіл). Таке право виникає у зв`язку з наявністю Дозволу. Неправильне оформлення Дозволу не вказує на порушення статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач зазначає, що законодавство України не містить чітких правил/роз`яснень щодо оформлення (заповнення) Дозволу, а поняття «відсутній оформлений дозвіл України», на думку інспекторів Укртрансбезпеки, полягав у тому, що в Дозволі АН № 593491 замість одиниці виміру маси вказувались кілограми (кг), а не (тонни (т). В процесі розмови з інспекторами Укртрансбезпеки водій транспортного засобу, який належить позивачу, запропонував вирішення цієї розбіжності шляхом проставлення «крапок» у Дозволі, таким чином, з числа 29086 (кг) утворювалось 29.086 (т), що й було зроблено. Однак, незважаючи на це, посадові особи Укртрансбезпеки склали акт перевірки та винесли оскаржувану постанову.

Також позивач зауважує, що не був повідомлений про дату час та місце розгляду його справи про порушення, що не узгоджується з вимогами законодавства.

Ураховуючи вищевикладене, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-1 вказує, що позивач не заперечує факту внесення ним неточних відомостей до Дозволу АН № 593491 у пунктах 4.2 та 4.4 цього дозволу. З огляду на зазначене відсутні підстави стверджувати, що відповідний Дозвіл був належним чином оформлений, зважаючи на наявність у ньому недостовірних відомостей. Як наслідок позивач порушив вимогу абзацу 1 частини 5 статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» щодо наявності у перевізника Дозволу.

Щодо тверджень позивача про неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи про порушення відповідач-1 зазначає, що абзацом другим пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567) встановлено специфічний порядок притягнення іноземних суб`єктів господарювання до відповідальності, який не передбачає запрошення представника іноземного суб`єкта господарювання на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідач-1 вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм матеріального права та відповідно до процедури, передбаченої Порядком № 1567, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

У зв`язку з викладеним просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач-2 відзиву на позовну заяву не подав. Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 08 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 28 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

27 листопада 2021 року об 11 год. 25 хв. посадовими особами Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місце перевірки автомобільна дорога «Тернопіль-Львів-Рава-Руська, пункт пропуску Рава-Руська, 188 км») на підставі направлення на перевірку від 22 листопада 2021 року № 011539 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортним засобом марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , який належить DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O., Польща.

За результатами перевірки складено акт № 310680, яким встановлено порушення: «При перевезенні вантажу в міжнародному сполученні згідно СМR від 24.11.2021 р. автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутній оформлений дозвіл України (в дозволі АН № 593491 в п. 4.2 невірно зазначено вантажопідйомність, в п. 4.4 невірно зазначена власна маса ТЗ), при цьому напівпричіп без розпізнавального знаку держави реєстрації, чим порушено ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», ст. 20 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз. 6 ч. 1, абз. 12 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

30 листопада 2021 року В.о. начальника Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Олександр Шульга, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562, якою постановив стягнути з DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. (транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 гривень за порушення: резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Уважаючи постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562 від 30 листопада 2021 року протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562 від 30 листопада 2021 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У силу вимог підпункту 2 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, на автомобільному транспорті.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III) відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з частиною першою статті 53 Закону № 2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Відповідно до абзаців першого-другого частини 5 статті 53 Закону № 2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати дозвіл України.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Польщі про міжнародні автомобільні перевезення, ратифікованої Законом України від 21 вересня 2000 року № 1977-ІІІ, за винятком перевезень, зазначених у статті 7, перевезення вантажів, перерахованих у статті 5, можуть здійснюватися тільки на підставі дозволів, попередньо виданих компетентним органом країни, де зареєстрований транспортний засіб, від імені відповідного компетентного органу другої Договірної Сторони.

Пунктом 1 статті 13 цієї є Угоди визначено, що перевізники однієї з Договірних Сторін, як і екіпажі транспортних засобів, під час перебування на території другої Договірної Сторони повинні обов`язково дотримуватись законів та правил, що діють на цій території, особливо стосовно правил перевезень та дорожнього руху.

Наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2004 року № 757, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2004 року за № 1075/9674, затверджено Порядок оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом територією іноземних держав або транзитом через їхні території здійснюється автомобільними перевізниками згідно з вимогами міжнародних договорів України та на підставі належним чином оформлених відповідних дозволів, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Так, відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ дає підстави дійти висновку, що встановлена диспозицією цієї норми відповідальність застосовується до резидентів та/або нерезидентів за виконання ними міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

Статтею 53 Закону № 2344-ІІІ визначено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати, зокрема, дозвіл України.

Як встановив суд при проведенні перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водій транспортного засобу, який належить позивачу, пред`явив посадовим особам Укртрансбезпеки Дозвіл АН № 593491.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Таким чином, під час виконання міжнародних перевезень вантажів позивач як нерезидент мав дозвіл України, тому відповідальність, передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, не може бути до нього застосована.

Покликання відповідача-1 на неналежне оформлення дозволу як на підставу для притягнення позивача до відповідальності суд відхиляє, позаяк відповідальність, передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільного перевізника саме за відсутність дозволу, а не за його неналежне оформлення. Неналежне ж оформлення дозволу не свідчить про його відсутність.

З огляду на викладене суд доходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування.

За таких обставин суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений вище висновок суду та наявність безумовних підстав для задоволення адміністративного позову та скасування винесеної відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562 від 30 листопада 2021 року.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562 від 30 листопада 2021 року прийнята відповідачем з порушенням критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені пунктами 1, 3, 5, 6 частини другої статті 2 КАС України, а тому наявні правові підстави для визнання її протиправною та скасування.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Отже, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача належить 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. (адреса: Pachnowola 32D, 24-100, Pulawy, Polska) до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Б. Хмельницького, 144, с. Зубра, Львівська область, 81135), Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 03135) про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562 від 30 листопада 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) на користь DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. (адреса: Pachnowola 32D, 24-100, Pulawy, Polska) 2481,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.