Справа № 826/16231/16
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи: начальник Департаменту патрульної поліції Жукова Євгена Олександровича, т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Білошицького Олександра Георгійовича, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Є.О. від 16 серпня 2106 року №2344 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників патрульної поліції у місті Києві ДПП" в частині звільнення зі служби у поліції інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Білошицького О.Г. від 08 вересня 2016 року №222 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби у поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 20710,59 грн.;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування не підтвердились, при цьому не встановлено, в чому полягає негідна поведінка позивача, наслідком якої є застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з посади.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Є.О. від 16 серпня 2016 року №2344 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників патрульної поліції у місті Києві ДПП" в частині звільнення зі служби у поліції інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Білошицького О.Г. від 08 вересня 2016 року №222 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби у поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві;

- стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 505 582,05 грн.;

- допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції не досліджено відеозапис з глобальної мережі інтернет з відео-хостингу "YouTube" та не надано йому належної оцінки.

Додатково зазначив, що визначення виду стягнення, який необхідно застосувати до порушника дисципліни є дискреційними повноваженнями роботодавця, крім того зупиняючи автомобіль за порушення правил дорожнього руху позивач не вжив ніяких заходів щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності чим вчинив дисциплінарне правопорушення.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Національної поліції України з 07 листопада 2015 року №114 о/с ОСОБА_1 перебував на службі на посаді інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 11 серпня 2016 року №2293 проведено службове розслідування з метою встановлення обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 та поліцейським роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП ОСОБА_2 .

Як вбачається з висновку службового розслідування, 08 серпня 2016 року - 09 серпня 2016 року відповідно до розстановки сил та засобів Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП інспектор роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 ніс службу, спільно з поліцейським роти №1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП капралом поліції ОСОБА_2 , здійснюючи патрулювання автомобільної дороги "Київ-Чоп".

Під час несення служби екіпаж патрульної поліції, знаходячись на стаціонарному пункті на 125 км автомобільної дороги "Київ-Чоп", відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" зупинив транспортний засіб за порушення водієм вимог п. 9.2 Правил дорожнього руху, а саме: водій не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку під час перестроювання. Поліцейські перевірили належні документи водія, оглянули багажне відділення транспортного засобу. Надалі водій передав ОСОБА_1 продукт харчування, а саме м`ясний виріб - ковбасу, яку останній поклав на заднє пасажирське сидіння патрульного автомобіля. Обставини події було зафіксовано небайдужими громадянами за допомогою пристроїв, яку мають функцію фото- та відеозапису, та у подальшому завантажено у глобальну мережу інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана подія викликала великий суспільний резонанс та обурення серед громадян, а негідна поведінка інспектора роти батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дискредитувала почесне ім`я працівника Національної поліції України. Поліцейський роти №1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП капрал поліції ОСОБА_2 , перебуваючи спільно з ОСОБА_1 в одному екіпажі допустив негідну поведінку свого колеги та не прийняв заходів щодо попередження та припинення порушення правил професійної етики працівником поліції.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що продукт харчування, а саме м`ясний виріб - ковбасу, працівники поліції купили у водія транспортного засобу за 30 грн., але підтвердити, або спростувати даний факт не представилось можливим.

У ході службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни, що виразився у негідній поведінці інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП ОСОБА_2 , що викликало великий суспільний резонанс та обурення серед населення.

На підставі висновку службового розслідування від 16 серпня 2016 року, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ від 16 серпня 2016 року №2344, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, п.п.1, 10 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом №3460-ІV, та на підставі п. 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом №3460-ІV, інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

08 вересня 2016 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ №222 о/с (по особовому складу), яким відповідно до п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", п. 8 ч. 1 ст.12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві з 08 вересня 2016 року з відрахуванням з грошового забезпечення за час невикористаної відпустки.

30 вересня 2016 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ №249 о/с, яким внесено зміни до наказу від 08 вересня 2016 року №222 о/с в частині дати звільнення позивача зі служби в поліції, а саме - з 30 вересня 2016 року.

Вважаючи зазначені накази протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт з метою перевірки якого проводилось службове розслідування, а саме щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що виразилось у можливому отриманні неправомірної вигоди 09 серпня 2016 року на 127 км автомобільної дороги "Київ-Чоп" не підтвердився, однак комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено обов`язки поліцейського, згідно яких він зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно з п. 9 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року №901-VII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Статут).

Відповідно до ст. 2 Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

При цьому, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Згідно ст. 7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно вимог ст. 14 Статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у даній справі Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування не підтвердились, при цьому не встановлено, в чому полягає негідна поведінка позивача, наслідком якої є застосування крайнього заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з посади.

Як встановлено судом службове розслідування проводилось на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 11 серпня 2016 року №2293 за фактом можливого порушення службової дисципліни працівниками поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що виразилось у можливому отриманні неправомірної вигоди 08 вересня 2016 року на 127 км автомобільної дороги "Київ-Чоп".

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України при його проведенні визначався Інструкцією про проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230 (далі - Інструкція).

Пунктом 5.1 Інструкції, що кореспондується з ч.2 ст.14 Статуту, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Згідно п. 8.1. Інструкції, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка (і) проводила (и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Також в описовій частині зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються подані ними результати.

В описовій частині висновку службового розслідування від 16 серпня 2016 року зазначено, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили про те, що продукт харчування, а саме м`ясний виріб-ковбасу, працівники поліції купили у водія транспортного засобу за 30 грн., але підтвердити, або спростувати даний факт не є можливим.

Відповідно до п. 8.4 Інструкції, у резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються:

підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення;

пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

У разі відсутності в начальника, який призначив службове розслідування, повноважень щодо накладення дисциплінарного стягнення в резолютивній частині висновку повинно міститися клопотання до старшого прямого начальника, який наділений відповідним правом, про накладення на особу РНС того чи іншого виду дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 16 серпня 2018 року, резолютивну частину викладено наступного змісту:

1. Службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 та поліцейським роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП капралом поліції ОСОБА_3 припинити.

2. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України;

3. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейському роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП капралу поліції ОСОБА_2 оголосити сувору догану;

4. Матеріали службового розслідування передати для зберігання до Управління документального забезпечення ДПП.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, інформації про підтвердження чи спростування відомостей, які стали підставою для призначення службового розслідування, резолютивна частина висновку не містить.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відео за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 також не підтверджує та не спростовую факту отримання позивачем неправомірної вигоди.

Наведене дає можливість стверджувати, що факт з метою перевірки якого проводилось службове розслідування, а саме щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що виразилось у можливому отриманні неправомірної вигоди 09 серпня 2016 року на 127 км автомобільної дороги "Київ-Чоп" не підтвердився, однак комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст. 7 Дисциплінарного статуту, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому, в описовій частині не зазначено, які конкретно обов`язки, передбачені ч. 1 ст.17 Статуту та ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" порушив позивач, а також не конкретизовано, які саме дії він при цьому вчинив або яку бездіяльність допустив.

Зазначене в описовій частині загальне твердження про допущення позивачем негідної поведінки, яка дискретувала почесне ім`я працівника Національної поліції з врахуванням факту того, що можливе порушення позивачем службової дисципліни так і не підтверджено, є сумнівним.

Під час розгляду апеляціної скарги апелянт наголосив, що сам факт отримання ковбасного виробу від водія що, був зупинений поліцейськими, незалежно від того чи позивач придбав його чи отримав безоплатно, свідчить про негідну поведінку позивача, у зв`язку з чим його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 14 Статуту встановлено, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно описової частини висновку службового розслідування від 16 серпня 2016 року, під час здійснення службового розслідування, лейтенант поліції ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не мав.

Натомість, при визначенні виду дисциплінарного стягнення, до позивача застосовано його крайній захід у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Апелянт наголосив, що визначення виду стягнення, який необхідно застосувати до порушника дисципліни є дискреційними повноваженнями роботодавця, водночас оскільки дії позивача спричинили значний суспільний резонанс та позначились на репутації новоствореного органу було застосовано саме крайній захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з посади.

На думку колегії суддів відповідачем під час визначення виду дисциплінарного стягнення не було врахованого всіх критерії визначених абз. 10 чт. 14 Статуту.

З урахуванням висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 червня 2019 року у даній справі, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для скасування наказу від 16 серпня 2016 року №2344 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників патрульної поліції у місті Києві ДПП" в частині звільнення зі служби у поліції інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , наказу від 08 вересня 2016 року №222 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби у поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Києві.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "18" липня 2022 року.