Справа № 160/15468/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/15468/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року

у справі № 160/15468/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"03" вересня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи та періодів військової служби;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи час навчання в «Учбово-курсовому комбінаті» ДХК «Павлоградвугілля» за спеціальністю по професії «гірничий підземний» з 25.02.2002 по 26.03.2002 та з 18.04.2002 р. по 19.04.2002 р., по професії «гірник очисного вибою» з 18.10.2004 р. по 23.11.2004 року, період проходження строкової військової служби з 17.05.2002 року по 27.10.2003 року з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 03.09.2015 року по 24.11.2015 року та з 08.12.2015 року по 07.03.2016 року в стаж роботи за професією гірника очисного вибою з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , призначивши її відповідно до норм абз.8 ч.2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що з 09.06.2020 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи від професійного захворювання згідно ч.1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з питання обчислення розміру пенсії та отримав роздруківку пільгового стажу роботи з якої вбачається, що пільговий стаж зараховано не повністю, що призвело до зменшення розміру пенсії та відсутності підстав для нарахування пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. З проведеним розрахунком пільгового стажу позивач не згоден та вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо порядку та виплати йому пенсії неправомірними та такими, що вчинені не на підставі закону, що є грубим порушенням прав та законних інтересів, а також звужує їх зміст, визначений Конституцією України за чинним законодавством.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі №160/15468/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Судом зокрема зазначено, що при обранні способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. Відтак, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплачувати (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсію позивачу відповідно до норм абз.8 ч.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року

Не погодившись частково з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 160/15468/21 в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , призначивши її відповідно до норм абз. 8 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року та виплатити пенсію з урахуванням виплачених сум, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що суд в порушення дискреційних повноважень відповідача у сфері визначення права на призначення/перерахунок пенсії, які згідно чинного законодавства належать виключно органам Пенсійного фонду, зобов`язав здійснити призначення пенсії визначивши достатність стажу роботи позивача для призначення такого виду пенсії, що не відповідає фактичним обставим справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 09.06.2020 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи від професійного захворювання згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з питання обчислення розміру його пенсії, проте останнім відмовлено у здійсненні перерахунку.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами ч. 2 ст. 33 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначено що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Приписами пункту 2 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсію позивачу відповідно до норм абз. 8 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року.

Відносно доводів апеляційної скарги, що суд в порушення дискреційних повноважень відповідача у сфері визначення права на призначення/перерахунок пенсії, зобов`язав відповідача здійснити призначення пенсії визначивши достатність стажу роботи позивача для призначення такого виду пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Загальні принципи диференціації між підміною органу державної влади судом та здійсненням правосуддя безпосередньо сформульовано в рішенні у справі «Фадєєва проти росії» від 09.06.2005, в якому Європейський суд з прав людини з посиланням на справу «Баклі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку «необхідності» втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції».

Відповідно до рішення Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторною звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до приписів ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності (дій) суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з тим, оскільки апеляційна скарга не містить доводів, що могли спростувати висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, з призначенням її відповідно до норм абз.8 ч.2 ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі пенсії за віком з часу виникнення права, а саме з 09.06.2020 року, а відповідач не спростував те, що він був зобов`язаний діяти в один, визначений законом спосіб, мав один правомірний варіант поведінки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустився порушення норм процесуального права в частині обрання ефективного способу відновлення порушеного права позивача та не втрутився у дискреційні повноваження відповідача.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд в порушення дискреційних повноважень відповідача, зобов`язав відповідача здійснити призначення пенсії визначивши достатність стажу роботи позивача для призначення такого виду пенсії.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 160/15468/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року у справі № 160/15468/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко