Справа № 520/19364/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 р. Справа № 520/19364/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/19364/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113 з 01.04.2019 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113, без обмеження максимальним розміром, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 адміністративний позов задоволено.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113 з 01.04.2019 протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113, без обмеження максимальним розміром, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 (сина позивача), в якій він просив суд замінити стягувача у виконавчому листі, у справі № 520/19364/2020, який видано Харківським окружним адміністративним судом 25.05.2021 а саме: стягувача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на його правонаступника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та видати новий виконавчий лист по справі № 520/19364/2020, в якому зазначити стягувача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 520/19364/2020 не виконано частині виплати позивачеві суми перерахунку пенсії з 01.04.2019. У зв`язку зі смертю позивача його син, ОСОБА_3 , звернувся до ГУПФУ в Харківській області із заявою від 29.10.2021 щодо отримання недоодержаної суми пенсії, на що останній повідомив про необхідність заміни сторони у виконавчому провадженні по цій справі, що й зумовило звернення до суду з заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Заявник, ОСОБА_3 , не погодився із такою ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на положення Цивільного кодексу України та постанови правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1 «Про затвердження Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1189/32641.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі №520/19364/2020 адміністративний позов ОСОБА_4 до ГУПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

В силу ст. 255 КАС України зазначене рішення набрало законної сили 15.04.2021.

Для виконання зазначеного рішення суду, Харківський окружний адміністративний суд 25.05.2021 видав виконавчий лист, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113, без обмеження максимальним розміром, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.04.2019 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу.

15.05.2021 позивач, ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2021 серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 звернувся до ГУПФУ в Харківській області із заявою від 29.10.2021 щодо отримання недоодержаної суми пенсії з 01.04.2019 відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб» №2262-ХІІ у строк визначений ч. 3 ст. 61 цього Закону.

Листом від 26.11.2021 № 15989-25117/3-02/8-2000/21 ГУПФУ в Харківській області повідомив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 520/19364/2020 було виконано в частині здійснення перерахунку пенсії позивача. Також вказано, що на виконання відповідно до Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою від 26.09.2018 №20-1 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за №1189/32641) до реєстру, у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (мають) право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю стягувача. Така інформація вноситься на підставі рішення суду про зміну стягувача.

Заявник, вважаючи наявними підстави для заміни сторони виконавчого провадження, звернувся з цією заявою.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволення заяви заявника вказав, що відповідно до ч. 4 статті 1219 Цивільного Кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

Статтею 1219 ЦК передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ГУПФУ в Харківській області із заявою від 29.10.2021 про отримання нарахованої його померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батьку пенсії у строки, визначені ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому вказана сума неотриманої за життя позивача пенсії не входить до складу спадщини та має виплачуватися відповідачем у порядку, визначеному цією ж нормою.

При цьому, колегія суддів не приймає, в якості належного обґрунтування наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, посилання позивача на положення постанови правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1 «Про затвердження Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1189/32641 (надалі Порядок № 20-1) з огляду на такі обставини.

По-перше, Порядок № 20-1 визначав лише процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього та не містив, на момент виникнення спірних правовідносин, жодних вимог про необхідність надавати, у подібних правовідносинах, рішень суду про зміну сторони.

По-друге, вказаний Порядок № 20-1 втратив чинність з 23.04.2021 на підставі постанови правління Пенсійного фонду України 23.03.2021 № 13-1 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2021 р. за № 464/36086. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин Порядок № 20-1 втратив чинність та не міг бути застосованим.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що виконавчий лист, виданий Харківським окружним адміністративним судом 25.05.2021, містить також зобов`язання відповідача нараховувати стягувачу пенсію в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113, та нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходу.

Вказані вимоги зобов`язального характеру нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, разом з цим, у суду відсутня можливість замінити сторону виконавчого провадження лише в частині вимог виконавчого листа та/або виконавчого провадження що стосуються зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 86% грошового забезпечення визначеного Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в довідці від 16.12.2020 №ФХ-118113, без обмеження максимальним розміром, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.04.2019.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Щодо посилання заявника на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, колегія суддів зазначає таке.

Колегія суддів звертає увагу заявника на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 284/252/17, розглянутої у порядку цивільного судочинства, предметом розгляду була наявність підстав для стягнення з відповідачів відповідних сум пенсії, які не були отримані матір`ю позивача за її життя, а не заміна сторони у виконавчому провадженні.

Інші висновки, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки вони стосуються застосування положень Законів України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які не застосовні у цій справі, в той час як у цій справі застосовними є лише норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження, однак, виходячи з інших підстав та мотивів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвали суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 по справі № 520/19364/2020 - змінити, шляхом викладення мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 по справі № 520/19364/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко С.С. Рєзнікова