Справа № 120/4220/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 липня 2022 р. Справа № 120/4220/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), у якому просив:

визнати протиправним рішення №4 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 05 травня 2022 року "Про результати розгляду заяви" про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання та відсутні дані про заробітну плату з січня 1992 року по грудень 1998 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року, п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 9 липня 2003 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІ1 від 5 листопада 1991 року, п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 9 липня 2003 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішенням №4 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 05.05.2022 року "Про результати розгляду заяви" про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання, та відсутні дані про заробітну плату з січня 1992 року по грудень 1998 року, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

22.06.2022 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що на засіданні комісії при Головному управління розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.04.2022 року та додатково надані наступні документи: трудову книжку; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; архівні довідки від 12.04.2022 року № 53, № 61, № 62, № 150, № 170; свідоцтва про народження дітей; відомості персоніфікованого обліку.

Комісією при Головному управлінні, 05.05.2022 року було прийнято рішення № 4 про підтвердження ОСОБА_1 періоду роботи з 01.03.1985 по 31.12.1991 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також про відмову в підтвердженні періоду роботи з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах оскільки відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх - виконання заявницею. Крім того, відсутні дані про заробітну плату з січня 1992 року по грудень 1998 року.

На думку відповідача, Головне управління при повторному призначенні пенсії діяло у спосіб визначений чинним законодавством.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

26.04.2022 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

05.05.2022 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянуто заяву позивачки від 26.04.2022 року та додатково надані документи: трудову книжку; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; архівні довідки від 12.04.2022 року № 53, № 61, № 62, № 150, № 170; свідоцтва про народження дітей; відомості персоніфікованого обліку, а також висновок Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02.05.2022 року та відповідно прийнято рішення № 4 від 05.05.2022 року, яким підтверджено ОСОБА_1 період роботи з період роботи з 01.03.1985 по 31.12.1991 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також про відмову в підтвердженні періоду роботи з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах оскільки відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання заявницею. Крім того, відсутні дані про заробітну плату з січня 1992 року по грудень 1998 року.

Зокрема, у рішенні вказано згідно записів трудової книжки колгоспника (число та місяць народження дописано іншими чорнилами, що не оформлено відповідно до вимог чинного законодавства, зміну прізвища заявниці внесено на підставі паспорта), ОСОБА_2 01.03.1985 року прийнята на роботу свинаркою та в члени колгоспу «Жовтень», яке внаслідок послідовної реорганізації перетворено в ТОВ «Стінянське» (дані про реорганізацію підприємства зазначені в архівних довідках від 12.04.2022р. № 61, № 62 та частково в трудовій книжці), 22.06.1987 року - «декретна відпустка про догляду за дитиною до 1,5р.», 09.02.1989 року (дата та місяць дописано іншими чорнилами) - «прийнята на роботу доярки», 14.08.2006 року звільнена з роботи. Також в трудовій книжці, на сторінках трудової участі в громадському господарстві, наявні відомості про встановлений мінімум, кількість відпрацьованих трудоднів та заробітну плату - порічно та зазначено з 22.06.1987 року та за 1988 року - декретна відпустка.

Записи про трудову діяльність не завірені підписом керівника.

За даними довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що підприємство ТОВ «Стінянське» припинило свою юридичну діяльність у зв`язку з визнанням банкрутом.

На розгляд комісії надана довідка від 12.04.2022 № 150, видана КУ «Томашпільським трудовим архівом» де зазначено, що в книгах обліку трудового стажу та заробітку працівників ТОВ «Стінянське» с. Стіна значиться ОСОБА_1 , яка в 1985,1986 рр. працювала свинаркою, з 1989 по 2004 - дояркою, з 22.06.1987 та за 1988, 2005, 2006 рр. - декретна відпустка.

Також вказано встановлений мінімум, кількість відпрацьованих трудоднів та річну заробітну плату.

З архівної довідки від 12.04.2022 року № 53 слідує, що згідно поданої заяви ОСОБА_3 прийнята в члени колгоспу з 01.03.1985 року, так як вона з цього часу працює в колгоспі (Протокол № 1 від 10.01.1987 року).

В архівній довідці від 26.04.2022 року № 170 вказано, що первинні документи по оплаті праці працівників ТОВ «Стінянське» с. Стіна за 1985-2006 роки на зберігання до КУ «Томашпільський трудовий архів» не надходили, тому надати інформацію про норми обслуговування та фактичну кількість корів, які обслуговувала ОСОБА_1 - неможливо.

На розгляд комісії надані свідоцтва про народження дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОК-5 вказана заробітна плата ОСОБА_1 в ТОВ «Стінянське» з січня 1999 р. по травень 2004 р., з січня по березень 2005 р., за період з квітня 2005p. по серпень 2006р. - відсутні дані про сплату страхових внесків. Спецстаж ст.13 пункт «д» зазначений в 1999-2004 рр.

Відповідно до норм чинного законодавства, пільгове пенсійне забезпечення надається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення ними 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання ними встановлених норм обслуговування. Виконання встановлених норм обслуговування за період роботи починаючи з 1992 року повинно підтверджуватись даними первинного обліку.

Листом № 0200-0304-8/27395 від 09.05.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачку про результати розгляду Комісією заяви про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивачка вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)

Пунктом 5 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Виконання встановлених норм обслуговування за період роботи починаючи з 1992 року повинно підтверджуватись даними первинного обліку.

До досягнення віку, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058 , зокрема:

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1967 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (Закон №1788).

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підтвердження спеціального трудового стажу позивачем до суду надано, зокрема:

Свідоцтво про укладення шлюбу від 10.05.1987, де зазначено зміну прізвища позивачки з « ОСОБА_6 » на «» ОСОБА_7 »;

трудову книжку колгоспника № НОМЕР_1 від 24.09.1986 року на ім`я ОСОБА_3 (зміна прізвища на підставі паспорта серії НОМЕР_2 від 18.10.2004 на прізвище ОСОБА_7 ), згідно записів якої позивачка 01.03.1985 прийнята в члени колгоспу «Жовтень» свинаркою;

22.06.1987 декретна відпустка по догляду за дитиною до 1,5 року;

09.02. 1989 прийнята на роботу дояркою;

17.02.2000 КСП «Стінянське» реорганізовано в ТОВ «Стінянське», підтверджується архівним витягом із протоколу № 1 зборів уповноважених КСП "Стінянське" від 17.02.2000;

14.08.2006 звільнена з роботи ТОВ «Стінянське» за власним бажанням ст. 38 КЗпП України;

архівну довідку Комунальної установи «Томашпільський трудовий архів» № 150 від 12.04.2022, у якій вказано, що її трудовий стаж становить:

- за 1985 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 129, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 150;

- за 1986 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 231, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1987 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 129, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1989 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 275, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1990 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 292, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1991 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 310, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1992 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 295, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1993 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 298, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1994 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 299, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1995 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 297, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1996 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 338, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1997 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 271, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1998 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 308, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 1999 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 260, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 2000 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 307, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 2001 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 304, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 180;

- за 2002 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 332, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 160;

- за 2003 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 228, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 160;

- за 2004 рік - кількість відроблених людиноднів за рік - 89, при встановленому мінімумі трудоднів (або людиноднів) за рік 160;

довідку Комунальної установи «Томашпільський трудовий архів» № 170 від 26.04.2022, де вказано, що первинні документи по оплаті праці працівників ТОВ «Стінянське» с. Стіна за 1985-2006 на зберігання до КУ «Томашпільський трудовий архів» не надходили, тому надати інформацію про норми обслуговування та фактичну кількість корів, які обслуговувала ОСОБА_1 неможливо.

Надаючи оцінку підставам відмови у зарахуванні позивачу до пільгового стажу роботи періоду з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року, суд враховує положення п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон №1058-IV якими визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування, норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Так в трудовій книжці позивачки містяться записи про встановлений мінімум людиноднів та кількість відпрацьованих людиноднів позивачкою. Дані трудової книжки відповідають відомостям в архівній довідці Комунальної установи «Томашпільський трудовий архів» № 150 від 12.04.2022.

На підставі записів трудової книжки та архівної довідки №150 судом встановлено, що позивачка відпрацювала встановлений мінімум трудоднів з 1992 до 2003 року включно. В 2004 році відпрацювала 89 людиноднів при встановленому мінімумі 160, з 06.10.2004 року, 2005 та 2006 роках- відпустка по догляду за дитиною до досягнення трьох років.

Таким чином, період з 1992 до 06.10.2004 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивачки.

Що стосується періоду перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною з 06.10.2004 до 14.08.2006 року, то позивачем не зазначено підстав для зарахування такого періоду до пільгового стажу.

Відповідно до п.13 ст.11 Закону №1058 ( в редакції в період з 01.01.2004 до 14.08.2006) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, 13) особи, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином з 01.01.2004 року період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до стажу у разі сплати мінімальних страхових внесків.

Відповідно до оскаржуваного рішення в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОК-5 відсутні дані про сплату страхових внесків з квітня 2005 по серпень 2006 року.

Відповідачем в оскаржуваному не наведено конкретних підстав для відмови у зарахуванні періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного стажу до пільгового стажу позивачки.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобов`язання відповідача зарахувати позивачці до пільгового стажу періодів роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 06.10.2004 року.

Що стосується періоду з 07.10.2004 до 14.08.2006, то для належного захисту прав позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки у цій частині та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Що стосується позовної вимоги про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то спору між позивачем та відповідачем щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «д» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на час звернення позивачки у цій справі до суду не існувало, оскільки предметом оскарження в даній справі є рішення комісії за результатми розгляду заяви про підтвердження пільгового стажу.

Відтак, суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, внаслідок чого, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частквому задоволенню..

Відповідно до чю. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, позивач, то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 05.05.2022 року "Про результати розгляду заяви" про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 14.08.2006 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи на посаді доярки з 01.01.1992 року по 06.10.2004 року як такий, що дає право на пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року, п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах в частині періоду з 07.10.2004 до 14.08.2006 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок)за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Повне судове рішення виготовлено та підписано суддею 18.07.2022 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна