Справа № 520/66/22
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року № 520/66/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, від 09.12.2021р. №2000-0304-8/155945, щодо нарахування та виплати суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 січня 2014 року по 06 квітня 2021року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої позивачем пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу, суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01.01 2014 року по 06.04.2021 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії за період з 01.04.2014р. по 02.08.2014р., згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19, було отримано грошові кошти 06.04.2021р., однак з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії. Вважає дії відповідача протиправними, а тому звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідач надав відзив на позов у якому просив в позивних вимогах відмовити, та зазначив, що компенсація втрати частини доходів позивачу не виплачено, оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19, не покладено на ГУПФУ вказаних зобов`язань.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19, визнано протиправними дії Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та зобов`язано здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2014року по 02.08.2014р.у відповідності до ч.4ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Пенсійний фонд на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19 здійснив виплату недоотриманої пенсії 06.04.2021р., что підтверджується випискою з банку.

Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України від 09.12.2021р. №2000-0304-8/155945, позивача було повідомлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19, виконано, заборгованість виплачена в квітні поточного року відповідно до окремої бюджетної програми, в межах бюджетних асигнувань з врахуванням дати надходження рішення суду до органів Пенсійного фонду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» 9 жовтня 2000 року N 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За змістом статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Приписами статей 3,4 Закону №2050-III обумовлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159) його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Положеннями пункту 3 Порядку №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в т. ч. пенсія (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат), у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Таким чином, компенсація втрати частини доходів нараховується лише на нараховані та фактично виплачені із порушенням строків доходи. З огляду на викладене, позивач має право на компенсацію втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати пенсії за час затримки виконання судового рішення.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 11 липня 2017 року у справі №2а-1102/09/2670, від 20 травня 2020 року у справі №815/2454/18.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19 було виконана відповідачем 06.04.2021року шляхом перерахування коштів на банківській рахунок позивача у розмірі 37848,60грн. З огляду на викладене, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з дати ухваленя рішення до дати фактичного виконання рішення суду, тобто з 01 квітня 2019 року по 06 квітня 2021 року.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат, позивачем до суду не надано.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р И Ш И В :

Адміністративний позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання неправомірною відмову в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, від 09.12.2021р. №2000-0304-8/155945, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01.04.2019року по 06.04.2021року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01.04 2019 року по 06.04.2021 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. по справі № 520/1908/19.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.