Справа № 120/7322/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 липня 2022 р. Справа № 120/7322/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни

за участю:

секретаря судового засідання: Чабан Яни Сергіївни

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Гордова Миколи Миколайовича

представника відповідача: Сторчак Тетяни Василівни

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міське комунальне підприємство "Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури" про визнання протиправним та скасування пункту рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 02.02.2022 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 календарних днів.

Ухвалою суду від 15.06.2022 року задоволено клопотання представника позивача та Залучено до участі в адміністративній справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міське комунальне підприємство "Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури". Даною ухвалою також продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 календарних днів.

04.07.2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог.

20.07.2022 року від представника відповідача надійшли заперечення на вищезазначене клопотання.

У підготовче судове засідання, призначене на 20.07.2022 року, представник третьої особи не з`явився та подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване відсутністю в штаті підприємства спеціаліста в галузі права та необхідністю звернення за правничою допомогою шляхом укладення відповідного договору з адвокатом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене ним клопотання та заперечував щодо відкладення розгляду справи.

Представник відповідача при розгляді питання щодо відкладення розгляду справи поклалася на розсуд суду та заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 20.07.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи та продовжено розгляд справи.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Згідно з частиною шостою цієї статті суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

В даному випадку позивачем заявлені дві основні позовні вимоги, а саме:

визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Вінницької міської ради від 04.10.2019 року № 1981 "Про розроблення "Проекту внесення змін до Плану зонування м. Вінниця" у частині вул. Блока у м. Вінниця (у тому числі щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0678 га, кадастровий номер :02:051:0036);

визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Вінницької міської ради від 28.02.2020 року № 2199 "Про затвердження "Проекту внесення змін до Плану зонування м. Вінниця" у частині вул. Блока у м. Вінниця (у тому числі щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0678 га, кадастровий номер :02:051:0036);

визнати протиправним та скасувати пункт 2 додатку 5 до рішення Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2267 "Про затвердження документації із землеустрою, передачу земельної ділянки в оренду, постійне користування, власність, поновлення договорів оренди, припинення оренди, права постійного користування, земельними ділянками, відмова в затвердженні проекту землеустрою та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення"

Згідно з статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцева рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у чинній редакції визначено терміни «нормативно-правовий акт» та «індивідуальний акт»:

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2013 року № 883/5) визначено, що нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.

Аналогічна правова позиція щодо визначення поняття нормативно-правового акта викладена у рішеннях Конституційного Суду України від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини), 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування (пункт 4 мотивувальної частини).

В частині 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року визначено:

- план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон (пункт 9 частини першої статті 1);

- схеми планування території на регіональному рівні - планувальна документація, яка розробляється у розвиток Генеральної схеми планування території України та визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови, використання територій адміністративно-територіальних одиниць та їх окремих частин (пункт 12 частини першої статті 1);

- містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункт 7 частини першої статті 1).

Відповідно до статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Склад, зміст, порядок розроблення плану зонування території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Аналіз положень статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозволяє стверджувати, що план зонування території містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово. Це, зокрема, сукупність обов`язкових вимог до використання земельних ділянок, щільність населення в межах житлової забудови; відсоток озеленення (для рекреаційних зон); гранична поверховість або висота будівель у метрах, інші містобудівні умови та обмеження.

Затверджуючи своїм рішенням план зонування території, місцева рада визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.

Визначальною умовою, що може слугувати критерієм загальності чи персоніфікованості суб`єктів впливу - є їх коло. Адже кількість як величина має відносний характер, може змінюватись і не є сталим показником регулятивного впливу юридичних актів. Під час визначення кола суб`єктів, правовий статус яких регламентує правовий акт, необхідно зважати лише на ті із них (фізична чи юридична особа, орган, організація, спільність людей тощо), для яких правовим актом установляються права та обов`язки безпосередньо, щодо яких праворегуляторний вплив є прямим (а не усіх суб`єктів, для яких він може мати якесь юридичне значення).

Рішення міської ради щодо затвердження плану зонування території (зонінгу) міста стосується неперсоніфікованих осіб: органів державної влади та місцевого самоврядування, забудовників, якими можуть виступати як фізичні, так і юридичні особи. Здатність правового акта поширювати свою чинність хоч і на певне коло, однак неперсоніфікованих осіб - є ознакою нормативності.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №522/22780/16-а.

Крім того, вказану правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 363/3786/17, від 15.10.2019 у справі № 911/1834/18, від 16.10.2019 у справі № 363/3101/17 у яких, вирішуючи питання юрисдикційної належності вказаних справ, Верховним Судом зазначено, що рішення сільських, міських, селищних рад про затвердження детального плану території не є актом індивідуальної дії, який стосується конкретних прав чи обов`язків певної особи, а є нормативно-правовим актом, дія якого поширюється на необмежену кількість суб`єктів та застосовується багаторазово.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункт 1 рішення Вінницької міської ради від 04.10.2019 № 1981 "Про розроблення "Проекту внесення змін до Плану зонування м. Вінниця" та пункт 1 рішення Вінницької міської ради від 28.02.2020 № 2199 "Про затвердження "Проекту внесення змін до Плану зонування м.Вінниця" є оскарженням нормативно-правових актів хоча й позивач зазначає, що лише в частині вул. Блока у м. Вінниця. Однак, пункти 1 даних рішень не мають розділення на певні вулиці.

В свою чергу, позовна вимога скасувати пункт 2 додатку 5 до рішення Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2267 "Про затвердження документації із землеустрою, передачу земельної ділянки в оренду, постійне користування, власність, поновлення договорів оренди, припинення оренди, права постійного користування, земельними ділянками, відмова в затвердженні проекту землеустрою та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення" на думку суду є актом індивідуальної дії.

В контексті вказаного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось судом індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

При цьому, індивідуальним (ненормативним) правовим актам притаманні такі ознаки, які спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки, поширюються лише на персонально визначених суб`єктів, містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією, не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів, не мають зворотної дії в часі.

В свою чергу, п.2 Додатку 5 Рішення Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2267 передбачає - "Відмовити гр. ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення (розробленого ТОВ «Юридично-земельний союз» Альянс»), за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0678 га, в т.ч. в межах «червоних ліній» площею 0,0062 га (без права забудови), кадастровий номер :02:051:0036 з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» на «для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови», у зв`язку з тим, що за результатами аналізу поданих графічних матеріалів встановлено, що наміри по забудові не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та містобудівним регламентам (Плану зонування міста Вінниці, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 р. №2012, зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 28.02.2020 р. №2199).

Враховуючи вказане, дане рішення, а саме п.2 Додатку 5 Рішення №2267 стосується саме індивідуальних прав ОСОБА_1 , і фактично є індивідуальним актом, який не впливає на права інших осіб крім самого позивача.

Тобто, позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 додатку 5 до рішення Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2267 "Про затвердження документації із землеустрою, передачу земельної ділянки в оренду, постійне користування, власність, поновлення договорів оренди, припинення оренди, права постійного користування, земельними ділянками, відмова в затвердженні проекту землеустрою та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення" є оскарження акту індивідуальної дії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання представника позивача, тому воно підлягає задоволенню, а заявлені позовні вимоги роз`єднанню в окремі провадження.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 173 КАС України, підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 3 ст. 173 КАС України).

Згідно із положеннями частини 4 статті 173 КАС України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду на вказане, а також враховуючи те, що передбачені частиною 2 статті 173 КАС України завдання підготовчого провадження на даний час ще є невиконаними, суд доходить висновку про неможливість закриття підготовчого провадження та переходу до судового розгляду по суті. У зв`язку з чим, вважає необхідним продовжити строк підготовчого провадження для належної підготовки справи для розгляду по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 49, 165, 173, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Роз`єднати позовні вимоги у справі №120/7322/20-а в самостійні провадження.

В провадженні №120/7322/20-а залишити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 рішення Вінницької міської ради від 04.10.2019 року № 1981 "Про розроблення "Проекту внесення змін до Плану зонування м. Вінниця" у частині вул. Блока у м. Вінниця (у тому числі щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0678 га, кадастровий номер :02:051:0036) та пункту 1 рішення Вінницької міської ради від 28.02.2020 року № 2199 "Про затвердження "Проекту внесення змін до Плану зонування м. Вінниця" у частині вул. Блока у м. Вінниця (у тому числі щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0678 га, кадастровий номер :02:051:0036).

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 2 додатку 5 до рішення Вінницької міської ради від 22.05.2020 № 2267 "Про затвердження документації із землеустрою, передачу земельної ділянки в оренду, постійне користування, власність, поновлення договорів оренди, припинення оренди, права постійного користування, земельними ділянками, відмова в затвердженні проекту землеустрою та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення".

У зв`язку з виділенням позовних вимог в самостійне провадження згідно з пунктом 4 цієї ухвали, присвоїти новій адміністративній справі єдиний унікальний номер в порядку, передбаченому розділом ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі №120/7322/20-а на 30 календарних днів.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.07.2022 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна