Справа № 420/24973/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р. м. ОдесаСправа № 420/24973/21

Суддя в суді І інстанції Свида Л.І. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, а саме: визнання протиправною відмови директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні пільг на житлово-комунальні послуги позивачу, що оформлена листом № 02-4-49950/1-4 від 11 серпня 2021 року; зобов`язання директора Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування пільг на житлово-комунальні послуги позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, починаючи з 21 липня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивач проживає у казармі, яка не є житловим приміщенням, а як наслідок він не має права на отримання спірних пільг.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції передчасно зобов`язано його нарахувати спірну пільгу, без дослідження механізму нарахування відповідної пільги, а також перевірки законності укладеного між позивачем та військовою частиною договору оренди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 12).

Між тим, листом № 02-11-49950/1-п від 11 серпня 2021 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомив позивача про те, що він перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі, як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, а також згідно із ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на 100 % пільг при оплаті за житлово-комунальні послуги на 3-х осіб в межах норм споживання, передбачених постановою № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

При цьому, суб`єктом владних повноважень зазначено, що згідно зі ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Нарахування пільг на житлово-комунальні послуги проводиться у разі надання індивідуальних або колективних договорів, укладених від імені та в інтересах мешканців, та документів, що приміщення, де мешкають пільговики, є житловими. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою реєстрації позивача ( АДРЕСА_1 ) знаходяться нежитлові будівлі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області. За таких умов нарахування пільги на житлово-комунальні послуги є неможливим (а.с. 13-14).

Не погоджуючись з правомірністю отриманої відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірних пільг, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

При цьому, Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373.

Згідно п. 1 Порядку, він визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг:

В свою чергу, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у наданні позивачу пільг на житлово-комунальні послуги, що оформлене листом № 02-4-49950/1-4 від 11 серпня 2021 року.

В даному випадку, суб`єктом владних повноважень не заперечується того, що позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, має право на пільги щодо плати за користування комунальними послугами, передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваній відмові суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до рішень суб`єктів владних повноважень, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В свою чергу, з аналізу оскаржуваної відмови вбачається, що у якості єдиної фактичної підстави для відмови у призначенні позивачу спірної пільги став висновок про те, що позивач проживає не в житловому приміщенні, а як наслідок не має права на отримання такої пільги.

Між тим, як вбачається із зібраних матеріалів справи, будівля № 97 Військового містечка № 56 є казармою, яка знаходиться на балансі КЕВ м. Одеса та обслуговується Військовою частиною НОМЕР_1.

При цьому, згідно п. 2 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року № 1081, передбачено, що житлово-побутові умови в казармах повинні відповідати вимогам, які висуваються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт проживання позивача в казармі не може бути підставою для позбавлення його права на гарантовані йому пільги.

Крім того, колегія суддів не приймає інших доводів суб`єкта владних повноважень про те, що спірна пільга не може бути призначена позивачу, так як це суперечитиме механізму нарахування відповідної пільги, а також через недоліки укладеного між позивачем та військовою частиною договору оренди, так як вказані висновки не покладались в основу оскаржуваної відмови.

Крім того, колегія суддів зазначає, що гарантоване позивачу право на отримання пільг за житлово-комунальні послуги не може ставитися в залежність від механізмів взаємодії відповідача з управителями, виконавцями комунальних послуг, тощо.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень порушено права позивача на отримання спірної пільги.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.