Справа № 200/11705/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року справа №200/11705/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/11705/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б., повне судове рішення складено 01.12.2021 року у м.Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення від 10 листопада 2020 року № 3400 року про відмову в призначенні пенсії позивачу, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та бездіяльність під час розрахунку стажу позивача за Списком № 1 без застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування під час розрахунку стажу позивача за Списком № 1 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву № 2400 від 08 листопада 2020 року про призначення пенсії позивачу та зарахувати до його пільгового стажу роботи періоди з 25 травня 1995 року по 27 червня 1995 року, з 05 вересня 2012 року по 23 березня 2014 року, з 02 березня 2017 року по 10 листопада 2020 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з повним робочим під землею за Списком № 1 з 25 лютого 1995 року по 27 червня 1995 року, з 04 березня 1997 року по 23 вересня 2004 року, з 11 жовтня 2004 року по 08 листопада 2020 року на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01. 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10 листопада 2020 року № 3400 року «Про відмову в призначенні пенсії» відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача № 2400 від 08 листопада 2020 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення, зокрема, щодо врахування під час вирішення питання про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до підземного стажу його роботи з повним робочим днем в шахті періодів роботи з 25 лютого 1995 року по 27 червня 1995 року, з 04 березня 1997 року по 23 вересня 2004 року, з 11 жовтня 2004 року по 08 листопада 2020 року на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи періоди з 25 травня 1995 року по 27 червня 1995 року, з 05 вересня 2012 року по 23 березня 2014 року, з 02 березня 2017 року по 10 листопада 2020 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з повним робочим під землею за Списком № 1 з 25 лютого 1995 року по 27 червня 1995 року, з 04 березня 1997 року по 23 вересня 2004 року, з 11 жовтня 2004 року по 08 листопада 2020 року на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01. 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту не є ефективним засобом та не відновлює у повному обсязі порушене його право на отримання пенсії.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач 08.11.2020 р. за допомогою сервісу веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення йому пенсії пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 10.11.2020р. Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю на те підстав (а.с. 8-9).

Так вказаним рішенням не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 25.05.1995р. по 27.06.1995р., оскільки не надано пільгових довідок.

Крім того не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 05.09.2012р. по 23.03.2014р. у зв`язку із тим, що не надано довідку про кількість спусків-виїздів в шахту.

У рішенні також вказано, що згідно наданих позивачем до заяви документів він фактично має 25 років 04 місяці 25 днів страхового стажу, з них 17 років 17 днів пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за вимогами п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що недостатньо для призначення цього виду пенсії.

Також вказано, що право на пенсію позивач буде мати у разі набуття необхідного пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто 25 років, або після досягнення 50 річного віку згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення , зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами частини 4 цієї статті, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі №200/11705/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 р. у справі № 200/11705/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 19 липня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 19 липня 2022 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко