Справа № 340/5164/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5164/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Кропивницької митниці

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року (головуючий суддя Жук Р.В.)

у справі № 340/5164/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капро Ойл» звернулося до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA110280/2021/000098/1 від 31.05.2021 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00255 від 31.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до контракту №TG-CPRO/DAP-01 від 23/10/2019, укладеного з TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD., Malaysia, придбав пальмову продукцію. Для митного оформлення вказаного товару позивач до Дніпровської митниці подав митну декларацію, в якій визначив митну вартість товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, і подав всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 МК України. Проте митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості, тоді як були відсутні підстави для коригування митної вартості товару.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року позов задоволений.

Суд виходив з того, що відповідачем не доведено наявності в документах, поданих позивачем як декларантом при митному оформленні товару, розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кропивницька митниця подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Скаржник зазначає, що судом не враховано всі обставини справи, наполягає, що враховуючи результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару, згідно яким використані декларантом відомості не піддаються обчисленню та не підтверджуються документально, а також те, що декларантом або уповноваженою ним особою не подано інших документів згідно з переліком, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), застосувати неможливо.

Одночасно Кропивницька митниця просить здійснити процесуальне правонаступництва, а саме: замінити відповідача у цій справі Дніпровську митницю Держмитслужби на Кропивницьку митницю.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Позивач вважає, що апеляційна скарга підписана особою, що не має достатніх на те повноважень, оскільки апеляційна скарга подана від імені Дніпровської митниці, а підписана представником Кропивницької митниці. По суті поданої апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, зроблені висновки, які відповідають обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто за правилами статті 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно заявленого скаржником клопотання про здійснення процесуального правонаступництва суд встановив таке.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідачем у цій справі визначена Дніпровська митниця Держмитслужби - територіальний орган Державної митної служби України - центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №895 від 30.09.2020 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», якою вирішено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби, в тому числі, Дніпровську митницю Держмитслужби.

Відповідно до абз. 3 п.2 цієї постанови територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до ст. 211 Закону України від 17.03.2011 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади», ст. 546 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», наказу Державної митної служби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено територіальні органи Державної митної служби як відокремлені підрозділи, в тому числі Кропивницьку митницю, з метою забезпечення належного здійснення митної політики в частині реалізації концепції єдиної юридичної особи та визначення умов її належного функціонування.

Наказом голови Державної митної служби України №489 від 29.10.2020 затверджено Положення про Кропивницьку митницю. Відповідно до цього Положення Кропивницька митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ. Зоною діяльності цієї митниці є територія Кіровоградської області.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2020 внесено запис про створення відокремленого підрозділу Державної митної служби Кропивницької митниці.

Одночасно за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дніпровська митниця Держмитслужби () як юридична особа з 02.11.2020 перебуває у стані припинення.

Відповідно до наказу Державної митної служби від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» з 01.07.2021 Кропивницька митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби, розпочала здійснення покладених на територіальні органи функції і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи відповідно до Митного кодексу України, законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також Положення про Кропивницьку митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби».

Таким чином, діяльність та адміністративна компетенція юридичної особи Дніпровської митниці Держмитслужби як суб`єкта владних повноважень припинилася, а її функцій і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи на території Кіровоградської області перейшли до іншого суб`єкта владних повноважень - відокремленого підрозділу Державної митної служби України - Кропивницької митниці, яка є її правонаступником у спірних правовідносинах.

Наведене вище є підставою для здійснення процесуального правонаступництва в цій справі, а саме: заміни відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби її правонаступником Кропивницькою митницею, отже подане скаржником клопотання підлягає задоволенню.

По суті поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем ТОВ «Капро ойл» укладений з TRANS-GLOBAL TRADELINKS (M) SDN BHD., Malaysia, контракт № TG-CPRO/DAP-01 від 23.10.2019 на поставку пальмової продукції (а.с.11-13).

Згідно умов п.2.1 контракту поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених сторонами у додатках на кожну окрему партію товару. Відповідно до Додатку №113 від 23.10.2019 (а.с.14) до контракту постачальник зобов`язався поставити Рафінований Дезодорований Вибілений (РДВ) пальмовий олеїн індонезійського або малайзійського походження у кількості 900,00 метричних тон за ціною 937,50 доларів США.

Умови поставки DАР - ТОВ Одеський Портовий виробничоперевалочний комплекс згідно Інкотермс 2010.

31.05.2021 до митного поста «Кропивницький» Дніпровської митниці Держмитслужби подано до митного оформлення товар рідка фракція пальмової олії, пальмовий олеїн РДВ, без первинної упаковки, у пластичному стані, хімічно не модифікований, без сторонніх домішок в режим імпорт МД № UA110280/2021/003837 від 31.05.2021.

З метою митного оформлення товару, якій надійшов позивачу за вказаним контрактом, позивачем подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA110280/2021/003849 від 31.05.2021, де визначена митна вартість товару за першим методом, а саме за ціною угоди (Контракту), щодо товарів, які імпортуються, відповідно до умов п. 2.1. Контракту та пункту 1.1. Додатку №113, а саме: пальмова олія 127380 кг 119418,75 доларів США (а.с.24).

Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено за коносаментом від 21.04.2021 № DUM/ODS-01 на морському судні MT. MAERSK TIMARU.

На підтвердження митної вартості товару підприємством разом із митною декларацією надано митному органу документи, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: контракт №ТG-СРRО/DАР-01 від 23.10.2019; додаток до контракту №113 від 23.10.2019; інвойс №РІLР021ІNV00126 від 12.05.2021; платіжні доручення про оплату товару №б/н від 18.05.2021, №б/н від 20.05.2021, №б/н від 21.05.2021, №б/н від 25.05.2021, №б/н від 26.05.2021, №б/н від 27.05.2021, №б/н від 28.05.2021.

Відповідності до ст.337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, митницею виявлено, що відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено за коносаментом від 21.04.2021 № DUM/ODS-01 на морському судні MT. MAERSK TIMARU. До митного оформлення надані: комерційний інвойс від 12.05.2021 № PILP021INV00126 та додаток від 08.02.2021 № 113 до контракту від 23.10.2019 № TG-CPRO/DAP-01, згідно яких встановлюється вартість поставки пальмової олії на рівні 937.50 USD тону на умовах DAP ТОВ «Одеський портовий виробничо-перевалочний комплекс»; інформація станом на 8 лютого щодо біржових котирувань пальмової олії на умовах FOB Малайзія; довідка експортера продукції TRANS-GLOBAL TRADELINKS (М) SDN BHD від 08.02.2021 № TG0802-1, щодо затрат які є складовими при формуванні митної вартості товару на умовах DAP.

Для формування ціни товару на умовах DAP використана інформація про біржову вартість пальмової олії на умовах FOB Малайзія при поставках в травні на рівні 847.50 USD за тону. Вартість фрахту (порт DUMAI, Індонезія - порт Одеса, Україна) - становить - 77,50 USD за тону, перевалка та зберігання - 12,50 USD за тону.

За результатами розгляду наданих декларантом документів митницею встановлено, що наведені відомості не підтверджуються документально. Митниця при цьому виходила з того, що оскільки у довідці TRANS-GLOBAL TRADELINKS (М) SDN BHD від 08.02.2021 № TG0802-1 вказано, що вартість товару фіксується на основі біржових цін (на умовах FOB) на день підписання доповнення, вартості доставки до порту призначення, і перевалки у ньому, тому інформація щодо біржових котирування пальмової олії на умовах FOB Малайзія повинна відповідати даним за лютий місяць на рівні 1 007.50 USD, на дату підписання додатку № 113.

Відповідно до інформації станом на 08.02.2021 щодо біржових котирувань пальмової олії на умовах FOB Малайзія в лютому місяці становить 1007,50 USD за тону, що суперечить заявленій митний вартості на рівні 937,5 USD за тону на умовах DAP Одеса на дату підписання додатку № 113. Для формування ціни товару на умовах DAP використана інформація про біржову вартість пальмової олії на умовах FOB Малайзія при поставках в травні на рівні 847,50 USD за тону.

Встановивши таким чином, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митниця, керуючись положеннями ч.2, 3 ст.53, ч.5 ст.54 МК України, запропонувала декларанту надати до митного органу додаткові, зазначені митним органом, документи, про що позивачу направлено електронне повідомлення.

Декларант ТОВ «Капро ойл» повідомив митний орган про відсутність можливості надання інших документів, ніж зазначені у митній декларації.

За результатом проведеної митної оцінки та проведених консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в митному органі, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110280/2021/000098/1 від 31.05.2021.

Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом на рівні 1007,50 дол.США/мт, згідно ст.64 МК України. Розрахунок вартості товару здійснений виходячи з раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів співставних з оцінюваним з урахуванням заявленого коду УКТ ЗЕД. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 15.04.2021 №UA110280/2021/002673.

Також митницею сформовано картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110280/2021/00255 від 31.05.2021

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішення та картки відмови відповідача.

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких міститься у вказаній нормі.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Отже, право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав для обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару, а саме: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значяться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються наведені в цій нормі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема,:

п.5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

п.6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Виходячи з такого правового регулювання, митною вартістю товарів є по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

Отже орган доходів і зборів наділений законодавцем повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані митному органу документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку і суд апеляційної інстанції з цим погоджується, що подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

Відповідно до укладеного позивачем зовнішньоекономічного контракту від 23.10.2019 та Додатку від 08.02.2021 №113 до нього ціна товару 937,50 доларів США за одну метричну тонну визначена на умовах DАР - ТОВ «Одеський Портовий виробничоперевалочний комплекс» згідно Інкотермс-2010. В якості доказів митної вартості товару позивачем подавались разом з митною декларацією інвойс (рахунок на оплату товару), в якому митна вартість зазначена з розрахунку 937,50 доларів США, платіжні доручення, згідно яким оплата за товар також здійснена з того ж розрахунку, а також біржові котирування ціна на пальмову олію станом на 08.02.2021 для поставок у квітні-травні 2021 року, лист постачальника з розшифровкою складових ціни товару на умовах DАР (визначена ціна на умовах FOB, вартість транспортування і перевалка в порту поставки).

Доводи відповідача, що для визначення митної вартості товару повинні враховуватись біржові котирування ціни на пальмову олію, які існували в лютому, на лютий є помилковими, оскільки поставка товару за умовами контракту з урахуванням додатку № 113 від 08.02.2021 мала відбуватись у квітні-травні 2021 року, тому біржові котирування мали застосовуватись ті, які передбачались в лютому 2021 року на травень 2021 року.

Також відповідачем не доведено обґрунтованості не врахування поставки товару на умовах DАР, що визначено в контракті та додатку до нього, а врахування при розрахунку митної вартості товару даних зазначених контрагентом (постачальником) позивача у калькуляції ціни продукції.

Відповідно до Інкотермс-2010 DAP (Постачання в місці призначення) означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

Під словом перевізник розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Згідно з Інкотермс-2010 за умовами поставки FOB «Free on Board/Вільно на борту» означає, що продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем, в пойменованому порту відвантаження, або забезпечує надання поставленого таким чином товару. Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна, і з цього моменту покупець несе всі витрати.

Тобто, базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, тобто продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Виходячи з обумовлених в контракті від 23.10.2019 та Додатку від 08.02.2021 №113 умов поставки DAP висновок відповідача про не підтвердження вартості транспортування і перевалки в порту Одеса є помилковими, оскільки у позивача таких документів не могло бути і їх обов`язковість не передбачена чинним законодавством.

Так, згідно п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що наводячи обрахунок митної вартості за аналогічним товаром, відповідач указав іншу митну декларацію за якими транспортувався олія, натомість товар за МД №110280/2021/002673 від 15.04.2021 транспортувався за коносаментом №LBG/ODS-02 від 31.01.2021. Відповідачем використані дані про вартість фрахту за митною декларацією №110280/2020/012190 від 30.12.2020. Як вбачається з наявних в матеріалах справи коносаментів, товар доставлявся різними суднами, у різній кількості та порти відправки вантажу також є різними. Тому, встановлені обставини впливають на митну вартість товару, а відтак не може бути прирівняною.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за основним методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В спірному випадку встановлені у справі обставини свідчать, що позивачем при декларуванні митної вартості товару за зовнішньоекономічним контрактом від 23.10.2019 № TG-CPRO/DAP-01, зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, обраного позивачем, і розцінено митницею як заниження позивачем митної вартості.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кропивницької митниці залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 340/5164/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова