Справа № 480/12404/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Вортоломей М.Ф.,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської обласної прокуратури в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 року №401к, яким скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 року №238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 №183к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 04.08.2020 та поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 05.08.2021р.;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 20.10.2021 р.;
- зобов`язати керівника Сумської обласної прокуратури розглянути питання про переведення ОСОБА_1 на посаду прокурора у Сумській обласній прокуратурі;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.10.2021 по дату винесення судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Наказом прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та рішення третьої кадрової комісії № 44 від 15.06.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 з 04.08.2020. При цьому, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №480/5544/20 було скасовано наказ прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к та рішення третьої кадрової комісії № 44 від 15.06.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 . Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 по справі №480/5544/20 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №480/5544/20 скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021.
На підставі зазначеного рішення Верховного Суду керівником Сумської обласної прокуратури наказом від 19.10.2021 року №401 к скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 року №238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 №183к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 04.08.2020 та поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 05.08.2021.
Позивач вважає, що наказ керівника Сумської обласної прокуратури №401 к від 19.10.2021 є незаконними та таким, що підлягає визнанню протиправним і скасуванню в судовому порядку, а позивач поновленню на посаді прокурора в прокуратурі Сумської області та розгляду керівником Сумської обласної прокуратури питання про переведення ОСОБА_1 на посаду прокурора у Сумській обласній прокуратурі.
На переконання позивача , відповідач при прийнятті відповідного рішення про звільнення позивача на виконання рішення Верховного Суду мав врахувати повторне успішне проходження ОСОБА_1 атестації прокурорів. Так, відповідно до протоколу № 42 від 04.10.2021 засіданням шістнадцятої кадрової комісії з атестації регіональних прокуратур було прийнято рішення №1 про успішне проходження прокурором третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_1 . Так, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 04.10.2021 оприлюднені результати атестації прокурорів регіональних прокуратур, у тому числі військових прокуратур регіонів України і об`єднаних сил за підсумками проведення співбесід.
Позивач просить суд врахувати, що з урахуванням положень п. 18 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою мало бути переведено керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури. Після успішного проходження позивачем атестації відповідно до наданої інформації Сумської обласної прокуратури від 03.11.2021 існували вакантні посади в Сумській обласній прокуратурі, а також позивачем відповідно до поданої заяви від 08.10.2019, адресованої Генеральному прокурору надано згоду про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі.
Разом з тим, керівник Сумської обласної прокуратури, не беручи до уваги рішення про успішне проходження атестації позивача від 04.10.2021 та згоду про переведення на посаду в обласну прокуратуру, не вирішив питання про переведення його на посаду прокурора Сумської обласної прокуратури відповідно до вимог Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 11.07.2021, а лише на підставі рішення Верховного Суду 06.10.2021 у справі №480/5544/20, наказом №401к від 19.10.2021 скасовував наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 року №238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 №183к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 04.08.2020 та поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 05.08.2021.
Позивач вважає, що оскаржуваний наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 року №401к, яким скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 року №238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 №183к про звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури вимогам законодавства не відповідає, а тому є незаконними і підлягає скасуванню.
Провадження у даній справі було відкрито за правилами загального провадження.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що вимоги позивача не визнає, вважає їх протиправними та необґрунтованими.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати вищезазначений наказ керівника Сумської обласної прокуратури № 401 к від 19.10.2021, посилаючись на те, що звільнення є незаконним у зв`язку з тим, що ним успішно пройдено всі етапи атестації. Прийняття наказу про звільнення здійснено без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки на час його прийняття існувало рішення Шістнадцятої кадрової комісії від 04.10.2021 про успішне проходження ним атестації. При наявності його згоди на переведення на посаду прокурора в обласну прокуратуру (за його заявою від 08.10.2019) та вакантних посад у Сумській обласні прокуратурі, керівник обласної прокуратури не вирішив питання про його переведення у Сумську обласну прокуратуру. Окрім цього позивач вказує, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам законодавства, чинного на момент його прийняття.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам , суд виходить з наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи прокуратури України та їх посадові особи зобов`язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, 25.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 19.09.2019 (далі - Закон № 113-ІХ), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ передбачено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком «Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації» (змінами та доповненнями), затвердженим 03.10.2019 наказом Генерального прокурора № 221 (далі - Порядок № 221).
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 9 Закону «Про прокуратуру» № 1697-УІІ (далі - Закон № 1697-УІІ) Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.
Усі накази Генерального прокурора оприлюднюються державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на наступний робочий день після їх підписання з додержанням вимог режиму таємності. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення.
Пунктом 9 розділу І Порядку № 221 передбачено, що атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.
Позивачем 08.10.2019 подано заяву на ім`я Генерального прокурора за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів. Також позивачем надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації, а також на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено з органів прокуратури. Така згода є усвідомленням наслідків неуспішного проходження атестації.
Відповідно до п. 6 розділу III Порядку прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Таким чином, оскільки за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 набрав 92 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, третьою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур на підставі п.п. 13, 16, 17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, п. 6 розділу І, п. 6 розділу III Порядку, прийнято рішення від 15.06.2020 № 44 про неуспішне проходження позивачем атестації.
Відповідно до п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ наказом прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 04.08.2020.
ОСОБА_1 оскаржив вищевказаний наказ до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №480/5544/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021, частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора.

Визнано протиправними та скасовано рішення Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 15.06.2020 № 44 та наказ прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 05.08.2020 та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05.08.2020 по 29.10.2020 у розмірі 59737,20 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У зв`язку з набранням рішеннями суду у справі № 480/5544/20 законної сили, наказом керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 № 238к наказ прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к про звільнення ОСОБА_1 скасовано, позивача поновлено на посаді з 05.08.2020.

У подальшому постановою Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 480/5544/20 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення кадрової комісії є обґрунтованим, мотивованим, містить посилання на нормативно-правові акти, обґрунтування щодо набрання позивачем за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички 92 балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту, а тому підстави для його скасування відсутні.

Верховним Судом констатовано, що наказ прокурора Сумської області № 183к від 28.07.2020 виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

З урахуванням ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

12.10.2021 за вхідним номером № 28184-21 повний текст вищевказаної постанови суду касаційної інстанції надійшов до Сумської обласної прокуратури.

У зв`язку з цим, відповідно до ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» наказом керівника Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 №401к був правомірно скасований наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 № 238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 № 183к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 4 серпня 2020 року та про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 5 серпня 2020 року.

В даному випадку, дії керівника Сумської обласної прокуратури при прийнятті наказу від 19.10.2021 № 401к здійснені в межах повноважень, з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 480/5544/20, у спосіб та в порядку, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України та законами України, а тому підстави для його скасування відсутні.

Щодо тверджень позивача про неврахування керівником Сумської обласної прокуратури при прийнятті оспорюваного наказу рішення Шістнадцятої кадрової комісії про успішне проходження прокурором атестації слід зазначити наступне.

Так, положенням п.п. 4 п. 7 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-ІХ (в редакції Закону № 1554-ІХ від 15.06.2021), які набрали чинності з 11.07.2021 положення щодо проходження атестації, передбаченої цим розділом, поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які звільнені до набрання чинності цим Законом з органів прокуратури, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 цього пункту, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації.

Проходження атестації особами, зазначеними в підпункті 3 цього пункту, розпочинається з етапу, на якому було прийнято рішення про неуспішне її проходження.

З урахуванням вищевказаних положень вимог Закону № 113-ІХ та існуючого на той час рішення суду про поновлення ОСОБА_1 , яке набрало законної сили, рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 31.05.2021 ОСОБА_1 допущено до складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (протокол засідання № 27).

За результатами складеного іспиту 10.08.2021 ОСОБА_1 набрав 108 балів та у відповідності до протоколу № 33 від 10.08.2021 на підставі рішення № 1 Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур був допущений до проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

04.10.2021 за наслідками проведеної співбесіди Шістнадцятою кадровою комісією з атестації регіональних прокуратур прийнято рішення №1 від 04.10.2021 про успішне проходження прокурором третього відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області.

Вищевказане рішення кадрової комісії разом із заявою про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію від 08.10.2019 надійшло до Сумської обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора 25.10.2021 за вхідним номером № 29203-21 (супровідний лист від 21.10.2021 № 07/1/1-2539вих-21 (а.с.198).

Ураховуючи, що на момент надходження до Сумської обласної прокуратури постанови Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 480/5544/20, рішення кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 1 від 04.10.2021 про успішне проходження ОСОБА_1 атестації було відсутнє, був виданий наказ керівника Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 № 401к.

Твердження позивача щодо неврахування керівником обласної прокуратури рішення Шістнадцятої кадрової комісії від 04.10.2021 є безпідставними оскільки Сумська обласна прокуратура, у відповідності до положень Закону № 113-ІХ та Порядку № 221 не здійснювала атестацію ОСОБА_1 , не входила до членів комісії з атестації працівників регіональних прокуратур, відповідно про прийняте кадровою комісією рішення дізналась лише 25.10.2021 - часу його надходження з Офісу Генерального прокурора.

ОСОБА_1 до прийняття керівником наказу про звільнення від 19.10.2021 до Сумської обласної прокуратури із будь-якими заявами щодо переведення на посаду прокурора в Сумську обласну прокуратуру за наслідками успішного проходження атестації або долученням (наданням) прийнятого рішення кадрової комісії про успішне проходження ним атестації не звертався.

Твердження позивача щодо оприлюднення результатів атестації за підсумками проведення співбесіди (відповідності до п. 18 розділу IV Порядку № 221) на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та отримання відповідної інформації про успішне проходження співбесіди є також безпідставними, оскільки оприлюднена інформація не містить рішення кадрової комісії про успішне проходження атестації, його зміст, а висвітлює лише інформацію у вигляді таблиці (із прізвищами всіх прокурорів, які проходили в цей день співбесіду) щодо результатів проходження ними співбесіди, як третього етапу атестації.

Більш того, жодних обов`язків щодо обов`язковості перегляду обласною прокуратурою даних, розміщених на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора стосовно результатів атестації положення вимог Законів № 113-ІХ, № 1697-УІІ не містять.

Окрім цього слід зазначити, що переведення прокурора на посаду у відповідній обласні прокуратурі може бути здійснено у разі успішного проходження атестації та стосовно працівника (прокурора), який працює в органах прокуратури, тобто обіймає посаду на день прийняття відповідного рішення за наявності його згоди та вакансії.

Однак на час прийняття рішення керівником Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 в обласній прокуратурі, як вже зазначалось раніше, було відсутнє відповідне рішення кадрової комісії від 04.10.2021 та заява ОСОБА_1 від 08.10.2019, адресована Генеральному прокурору (про надання згоди про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі).

Таким чином рішення кадрової комісії від 04.10.2021 при прийняті наказу про звільнення не могло бути враховано, а підстави для переведення ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури були відсутні.

Щодо тверджень про застосування невірних положень вимог Закону № 113-ІХ в частині звільнення позивача на підставі норм, які вже не існували слід зазначити наступне.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) констатовано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у рішенні Конституційного суду України від 05.04.2001 № 3-рп, в якому зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності ним законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначене також узгоджується з рішенням Конституційного суду України від 02.07.2002 № 13-рп, в якому зазначено, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно- правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно- правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Таким чином, відповідні новоприйняті акти законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності та не можуть розповсюджуватися на правовідносини, які існували до їх прийняття (набрання чинності).

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту також - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997; набула чинності для України 11.09.1997).

Рішеннях ЄСПЛ щодо України принцип верховенства права стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10.12.2009 у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (зокрема, рішення у справі «Полторацький проти України» (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29.04.2003, заява № 38812/97, пункт 155).

Також, ЄСПЛ серед елементів принципу правової визначеності називає запобігання випадкам набрання чинності положеннями законодавства Співтовариства до моменту їх публікації. Така можливість є винятковою, коли це обумовлено цілями відповідного законодавства та у випадку, якщо законні очікування тих, на кого воно поширюється, належним чином забезпечені (рішення у справах Racke н Hauptzollamt Mainz (1979) та Hauptzollamt Landau (1979). Венеціанська комісія визначає, що для забезпечення принципу передбачуваності закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків. Коли особа переконана у досягненні запланованого результату, має легітимні (законні) очікування, діючи згідно з нормами права, їй має бути гарантований захист цих очікувань. Близькою до окресленого принципу є презумпція незворотності дії закону в часі й неможливості застосування закону до особи, яка не могла знати про його існування.

Таким чином, не тільки Конституційний Суд України, але й Європейський Суд з прав людини зайняв однозначну позицію в питанні застосування на практиці принципу незворотності дії закону в часі.

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Встановлено, що підставою для прийняття наказу керівника Сумської обласної прокуратури від 19.10.2021 про скасування наказу керівника Сумської обласної прокуратури від 16.04.2021 № 238к про скасування наказу прокурора Сумської області від 28.07.2020 №183к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 4 серпня 2020 року та про його поновлення на посаді прокурора з 5 серпня 2020 року було отримання обласною прокуратурою постанови Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 480/5544/20, якою ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення кадрової комісії та наказу про звільнення.

Отже юридичним фактом прийняття відповідного наказу було скасування судом касаційної інстанції рішень суду, якими позивача поновлено на роботі і скасовано наказ про звільнення шляхом приведення у відповідність прийнятих керівником наказів до моменту їх скасування.

При цьому Верховний Суд надав оцінку прийнятому прокурором Сумської області наказу № 183к від 28.07.2020 про звільнення ОСОБА_1 та ухваленому судом першої інстанції рішення, яке набрало законної сили, саме на час їх прийняття.

Таким чином правовідносини між позивачем та обласною прокуратурою виникли з часу проходження ОСОБА_1 атестації у 2020 році та прийняття наказу прокурора Сумської області № 183к від 28.07.2020, тобто унормовані положеннями вимог Закону №113-ІХ до внесених Законом № 1554-ІХ від 15.06.202 (який набрав чинності 11.07.2021) змін до п.п. 2 п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення».

А отже, норми Закону № 1554-ІХ від 15.06.2021, якими внесено зміни та доповнення до Закону № 113-ІХ в частині викладення у новій редакції п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення», а саме: установити, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1 -4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин з наведених підстав.

Оскільки позовні вимоги про поновлення на посаді, зобов`язання розглянути питання переведення на посаду у Сумську обласну прокуратуру, стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від попередньої позовної вимоги, вони також не підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене позовна заява ОСОБА_1 є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.07.2022р.

Суддя О.М. Кунець