Справа № 440/16034/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/16034/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Сизої І.А.,

представника відповідача - Масюк П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" (надалі по тексту - позивач, ТОВ "ЯВТ ПЛЮС") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач ГУ ДПС в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.11.2021 №5, згідно якого до ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем протиправно проведено фактичну перевірку, адже наказ ГУ ДПС у Полтавській області на її проведення винесено без належних дійсних та фактичних підстав та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю позивача у формі фактичної перевірки. Внаслідок проведення незаконної перевірки прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Крім того, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/16034/21. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що фактична перевірка проведена на підставі визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку із наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, про що зазначено в наказі Головного управління ДПС у Полтавській області про проведення фактичних перевірок суб`єкта господарювання. Проведена фактична перевірка позивача за місцем провадження діяльності у встановленому ПК України порядку. За результатами фактичної перевірки складено акт, в якому зафіксовано порушення позивачем вимоги частини дванадцятої статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" у зв`язку з реалізацією алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Твердження позивача про неможливість проведення фактичної перевірки за минулий період спростовується вимогами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України. Відтак, спірне податкове повідомлення-рішення винесене правомірно /а.с. 44-46/.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем у відзиві не спростовано заявленого позивачем доводу щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки діяльності позивача /а.с. 61-72/.

18 лютого 2022 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача по суті справи /а.с. 81-84/.

В ході підготовчого засідання, призначеного на 23 червня 2022 року, судом постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

12 липня 2022 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи по суті за його відсутності /а.с.130/.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" зареєстроване як юридична особа з 16.01.2015. Основний вид діяльності: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах /а.с. 21-26/.

Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області "Про проведення фактичної перевірки" №2588-П від 26 жовтня 2021 року з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України наказано провести з 27 жовтня 2021 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" за місцем фактичного провадження діяльності: магазин, що знаходиться за адресою: Кременчуцький район, с. Максимівка, вул. Куйбишева, буд.33, за період з 01.12.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку /а.с. 56/.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 та пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДПС у Полтавській області "Про проведення фактичної перевірки" №2588-П від 26 жовтня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області видані направлення на перевірку №3777 та №3778 від 26 жовтня 2021 року про проведення з 03 листопада 2021 року фактичної перевірки позивача за місцем фактичного провадження діяльності /а.с. 52-53/.

Зі змісту вказаних направлень слідує, що старшому продавцю, як особі, що провадила розрахунки в магазині за вказаною вище адресою, пред`явлено службові посвідчення та зазначені вище направлення на проведення перевірки, а також вручено копію наказу №2588-П від 26 жовтня 2021 року про проведення фактичної перевірки 27 жовтня 2021 року, що підтверджується її особистими підписами в цих направленнях.

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки №8564/16/31/РРО/39586943 від 27 жовтня 2021 року (надалі по тексту - акт перевірки), в якому зафіксовано порушення ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" вимог частини дванадцятої статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв від 30 жовтня 2008 року № 957 /а.с. 52-53/.

В акті перевірки зафіксовано, що перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: згідно електронних копій розрахункових документів, що передаються по дротових або бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу встановлено, що в період з 26.01.2021 по 30.06.2021 з використанням РРО фіскальний № було реалізовано алкогольні напої на загальну суму 1671,62 грн. (за цінами реалізації), зокрема 26.01.2021 чек №25672 о 12 год. 26 хв. було реалізовано пляшку шампанського «Болград» 0,75л за ціною 91,90 грн. Мінімальна роздрібна ціна на даний вид товару станом на момент реалізації становить 109,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення 12.11.2021 № 5, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу 18 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" за порушення вимог частини дванадцятої статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у сумі 10000,00 грн /а.с. 49-51/.

Не погодившись із таким податкового повідомлення-рішення, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню та твердженням позивача про його протиправність із підстав зазначених в позові, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року N 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 ПК України).

Пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім зокрема, фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як підстава для проведення перевірки у наказі від 26 жовтня 2021 року №2588-п зазначені п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Аналіз наведених законодавчих положень свідчить про те, що наказ про проведення перевірки прийнято відповідачем на підставі та у спосіб, передбачений законом та з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Наказ на проведення перевірки позивачем не оскаржується, а тому його правомірність не піддається сумніву.

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п. п. 80.2.5 ПК України).

Системний аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, встановленою в постанові Верховного Суду від 12.08.2021 року у справі N 140/14625/20.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Судовим розглядом встановлено, що старшому продавцю, як особі, що провадила розрахунки в магазині за вказаною вище адресою, пред`явлено службові посвідчення та зазначені вище направлення на проведення перевірки, а також вручено копію наказу №2588-П від 26 жовтня 2021 року про проведення фактичної перевірки 27 жовтня 2021 року, що підтверджується її особистими підписами в направленнях на перевірку /а.с. 52-53/.

Заперечень щодо допуску до перевірки та підстав проведення перевірки під час здійснення такої перевірки не надходило.

Відтак, судом встановлено, що позивачем фактично допущено посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки, яка проводилась без зауважень щодо неможливості проведення такої перевірки. Фактична перевірка позивача реально проведена та за її результатами складено акт (довідку) фактичної перевірки №8564/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 27 жовтня 2021 року.

Відтак, позов спрямований на оскарження податкових повідомлень-рішень з підстав протиправності перевірки може бути задоволений лише в тому разі, якщо не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є податкове повідомлення-рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2019 року по справі N 820/5481/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління ДПС у Полтавській області як на момент проведення перевірки позивача, так і на момент винесення оскаржуваного рішення мало повноваження та підстави на проведення такої перевірки.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про протиправність проведення фактичної перевірки, як підстави скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Посилання позивача на призначення та проведення фактичної перевірки за період діяльності з 01.12.2018 по дату закінчення перевірки як на підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд також відхиляє, оскільки наказ Головного управління ДПС у Полтавській області "Про проведення фактичної перевірки" №2588-П від 26 жовтня 2021 року позивачем не оскаржувався, не є предметом розгляду в цій справі та є чинним.

Крім того, суд звертає увагу позивача на наступне.

Наказом Мінфіну від 08.10.2012 року N 1057 затверджено Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби.

За п. 1.2 Вимог контрольно-звітна інформація - інформація, яку необхідно передавати до органів ДПС дротовими або бездротовими каналами зв`язку згідно з пунктом 7 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно п. 3.1.2 Вимог РРО з модемом повинен забезпечувати автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звiтної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для РРО з КСЕФ та ЕККР, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ).

Система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - система, призначена для збору даних РРО до бази даних системи обліку даних РРО, для реалізації якої використовується зазначена технологія (п. 1.2 Порядку).

Суб`єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють КСЕФ, та/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані (п. 1.5 Порядку).

СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП (п. 2.2 Порядку).

За ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 73 КАС України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Таким чином, системи зберігання і збору даних РРО, фіскальний номер 8, які зареєстровані та використовує позивач за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, вул. Куйбишева, буд.33, магазин "Продукти" підтверджують роздрібну торгівлю алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни /а.с. 55, 89-90, 110-113/.

Судом врахована правова позиція Верховного суду в постанові від 28.02.2019 у справі N 822/1310/17.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР /далі Закон №481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів; мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари; мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Частиною дванадцятою статті 18 Закону №481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв №957 від 30 жовтня 2008 року установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Так, у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 748) встановлено, що для товару Вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л мінімальна роздрібна ціна становить 109 гривень.

Таким чином, мінімальна роздрібна ціна шампанського та вина ігристого складає: 109 грн за пляшку.

Під час проведення фактичної перевірки відповідачем встановлений факт реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за мінімальні, встановлені вимогами постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року № 957, а саме: згідно електронних копій розрахункових документів, що передаються по дротових або бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу встановлено, що в період з 26.01.2021 по 30.06.2021 з використанням РРО фіскальний № було реалізовано алкогольні напої на загальну суму 1671,62 грн. (за цінами реалізації), зокрема 26.01.2021 чек №25672 о 12 год. 26 хв. було реалізовано пляшку шампанського «Болград» 0,75л за ціною 91,90 грн. Мінімальна роздрібна ціна на даний вид товару станом на момент реалізації становить 109,00 грн.

В той же час, позивачем в позовній заяві не було зазначено жодних аргументів в спростування виявлених порушень в частині реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за мінімальні.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 18 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Зі змісту наведених норм вбачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

З огляду на встановлений судом факт порушення позивачем вимоги частини дванадцятої статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв №957 від 30 жовтня 2008 року при здійсненні в період з 26 січня 2021 року по 30 червня 2021 року роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, суд доходить висновку про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Суд ще раз звертає увагу, що довід про безпідставність висновків відповідача про допущення порушення вимоги частини дванадцятої статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв №957 від 30 жовтня 2008 року під час судового розгляду позивачем не заявлявся та на спростування допущення ним таких порушень жодних належних та допустимих доказів позивачем не надано.

Враховуючи викладене вище, суд приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" (пров. Гвардійський, буд. 14, м. Кременчук, Полтавська область,39600, ідентифікаційний код 39586943) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 липня 2022 року.

Суддя І.Г.Ясиновський