Справа № 520/19218/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 р. Справа № 520/19218/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, по справі № 520/19218/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Позивач - ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України у Харківської області щодо неврахування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % відповідно до 4-4 розділу XV закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківської області, здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , за попередній період, відповідно до п. 4-4 розділу XV закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обраховуючи її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив їй у перерахунку пенсії за віком, за попередній період, відповідно до п. 4-4 розділу XV закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обраховуючи її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на неналежний розгляд відповідачем заяв позивача про перерахунок пенсії та протиправне не проведення такого перерахунку.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції,що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 2010 року отримує пенсію.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, за попередній період, відповідно до п. 4-4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обраховуючи її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % проте, відповіді не отримав.

Позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача, вважає наявним право на перерахунок пенсії у тому вигляді, в якому вона хоче, у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача права на перерахунок пенсії, обраховуючи її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з огляду на те, що вказаний обрахунок може бути застосований лише при первинному призначенні пенсії виключно у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп * Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтатею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См*Вс)/(100%*12), де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, чинній до 11.10.2017, за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII у частині першій статті 25 друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: "За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%".

Відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017, однак застосовується з 01.10.2017, вбачається, що пенсії призначені відповідно до вказаного Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Згідно абзацу 1 пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017 вбачається, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону врегульовано питання перерахунку призначених до 01.10.2017 пенсій за Законом, який здійснюється органами Пенсійного фонду України самостійно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що саме по собі посилання на вказану норму у позовній заяві та в апеляційній скарзі без формулювання вимоги до суду першої інстанції щодо проведення перерахунку на підставі пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є підставою для її розгляду по суті судами як першої так і апеляційної інстанції.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що абзацом першим вказаної норми визначено обов`язок органу ПФ України проводити перерахунки раніше призначених пенсій із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу виключно в розмірі 1 %, а не 1,35 %, як хоче позивач.

Водночас, приписами пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону регламентовано питання застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, виключно щодо призначення вперше пенсій саме у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Отже, коефіцієнт величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 % може бути застосовано виключно у випадку призначення пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017, в той час, як при перерахунку раніше призначених пенсій застосовується коефіцієнт величини оцінки одного року страхового стажу виключно у розмірі 1 %.

Колегія суддів зауважує, що у позовній заяві позивач стверджує, що вперше їй пенсію призначено з 16.11.2016, а також надає витяг з програми «Пенсійні розрахунки» (в якому датою звернення за пенсією є 01.2010) та пенсійне посвідчення, видане 26.03.2008. Вказане свідчить, що у будь-якому випадку пенсія позивачу була призначена до 01.10.2017, отже перерахунок пенсії позивача має відбуватися із застосуванням коефіцієнту величини оцінки одного року страхового стажу виключно у розмірі 1 %.

Керуючись викладеним вище, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів саме призначення позивачу у період з 01.10.2017 по 31.12.2017 пенсії, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні правові підстави для перерахунку її пенсії за попередній період, відповідно до п. 4-4 розділу XV Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обраховуючи її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Посилання позивача на те, що вона перебуває на обліку в органах ПФ України з 26.03.2008 не впливає на правомірність висновків суду першої інстанції.

Щодо твердження позивача в апеляційній скарзі про неналежний розгляд заяв про перерахунок пенсії позивача, колегія суддів зазначає таке.

По-перше, позивачем разом із позовною заявою подані заяви про перерахунок пенсії (а.с.7-13, 29-30), датовані саме « 02 жовтня 2021 року» (днем надіслання позовної заяви по цій справі до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку), тобто на момент звернення до суду, у відповідача навіть не розпочався строк на їх розгляд. При цьому надання позивачем квитанції про направлення поштового відправлення доводить лише про факт направлення до відповідача листа, зміст якого не відомий, оскільки датованих липнем-серпнем заяви позивача до суду першої інстанції не надані.

По-друге, позовні вимоги стосуються лише визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % відповідно до 4-4 розділу XV Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не несвоєчасного розгляду заяви позивача або ненадання відповіді на звернення позивача. При цьому, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції в силу приписів ч. 5 ст. 308 КАС України.

При цьому колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що: «в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивачу обмежувався максимальний її розмір, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності протиправної бездіяльності зі сторони пенсійного органу», фактично є опискою, оскільки питання про обмеження розміру пенсії позивача її максимальним розміром не порушувалося в межах цієї справи, а сам такий висновок не впливає на правильність судового рішення першої інстанції по суті спору.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/19218/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді С.С. Рєзнікова І.М. Ральченко