Справа № 438/524/22
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/524/22
Провадження № 2-а/438/20/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М., розглянув адміністративну справу

№438/524/22, провадження №2-а/438/20/2022

за позовом ОСОБА_1

до відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора Черепущака Руслана Степановича, Головного управління Національної поліції у Львівській області

про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

учасники справи :

позивач ОСОБА_1 - не з`явився

відповідач інспектор ВП №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Черепущак Руслан Степанович не з`явився

представник відповідача - Головного управління національної поліції у Львівській області - не з`явився

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

17 червня 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора Черепущака Руслана Степановича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.06.2022 року інспектором, майором поліції Черепущаком Р. С. ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, винесено постанову у справі про накладення адміністративного стягнення v сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5463085 про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340гривень.

Згідно зазначеної постанови у справі про адміністративне правопорушення - 08.06.2022 о 22 год 31 хв по вулиці Шевченка, 1 м. Борислава Львівської області, водій керуючи транспортним засобом BMW ІЗ д.н.з. НОМЕР_1 перетнув дорожню розмітку 1.1, чим порушив 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Вважає, що дії інспектора при винесенні оскаржуваної постанови с протиправними, а вказана постанова є незаконною, необгрунтованою, винесена формально у порушення вимог ст.ст. 19, 62 Конституції України, сг.ст. 7, 33. 245. 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, без фактичного з`ясування та дослідження обставин, без зазначення доказів та встановлення будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. винність особи в йоі о вчиненні.

Зазначає, що 08.06.2022 року, приблизно о 22 год 30 хв приїхавши на АЗС WOG, що знаходиться но вулиці Коваліва в м. Бориславі Львівської області, до нього підійшла патрульна поліцейська (жінка) та заявила, що 30 хв тому назад на вул. Шевченка,1 м.Борислава, автомобіль, на якому я приїхав (BMW ІЗ д.н.з. НОМЕР_1 ) порушив правила дорожнього руху.

При цьому, як було вчинено вказане правопорушення і хто саме вчинив вказане правопорушення, надати фото/відео доказ вказаного правопорушення, чому поліція одразу не відреагувала на це правопорушення на місці його скоєння - поліцейська пояснити не змогла.

На вимогу поліцейської ним одразу було надано посвідчення водія (в додатку ДІЯ). Після цього підійшов її колега інспектор Черепущак Р. С. та виписав йому постанову, при тому, що справу розглядала жіпка-поліцейська.

Просив постанову серії ЕАО №45463085 від 08.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, у позовній заяві просить справу розглянути без його участі.

Відповідач інспектор відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, ОСОБА_2 та представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області не прибули у судове засідання, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить розглянути справу без його участі.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориславського міського суду від 20.06.2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора Черепущака Руслана Степановича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Протокольною ухвалою від 18.07.2022 року визнано неявку відповідача інспектора Черепущака Р.С. та представника відповідача неповажною.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2022 року інспектором ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, Черепущаком Р. С. винесено постанову серії ЕАО №5463085 якою останнього визнано винним за частиною першою ст.122 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Копію постанови позивач отримав 08.06.2022 року, до суду звернувся 17 червня 2022 року, з дотриманням строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 289 КУпАП.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 08.06.2022 о 22 год 31 хв по вулиці Шевченка, 1 м. Борислава Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW ІЗ д.н.з. НОМЕР_1 перетнув дорожню розмітку 1.1, чим порушив 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил первезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Тобто, для встановлення об`єктивної сторони, як обов`язкової ознаки складу даного адміністративного правопорушення, необхідно встановити, що водій перетнув дорожню розмітку 1.1, що підтверджується відповідними доказами.

Позивачу ОСОБА_1 інкриміновано у вину порушення вимог 8.5.1 ПДР України, проте в постанові про накладення адміністративного стягнення по справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії ЕАО №5463085 не розкрито суть адміністративного правопорушення, не зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 в порушення вимог 8.5.1 ПДР України, тобто порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Статтею 14 Закону Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 08.06.2022 року о 22 год 31 хв в м. Бориславі по вул. Коваліва, керуючи ТЗ, вчинив адміністративне правопорушення.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

5. Позиція суду.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем норм ПДР України, за що повинна бути передбачена відповідальність згідно КУпАП.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії ЕАО №5463085, якою ОСОБА_1 визнано винним за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Приписами ст. 288 ч.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: 3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно вимог ст. 139 КАС України та постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 справа №543/775/17 ( провадження №11-1287апп18) судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 20,72,77,286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 251, 254, 258, 283, 288,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, інспектора Черепущака Руслана Степановича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАО №5463085 від 08 червня 2022 року складену інспектором відділення поліції №1 ДРВП Головного управління Національної поліції у Львівській області, майором поліції, Черепущаком Русланом Степановичем стосовно ОСОБА_1 про визнання винним за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В іншій частині позовних вимог, щодо закриття справи про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Повернути ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 496,20 грн згідно квитанції № 110 від 16.06.2022 року, сплачено у АТ «Ощадбанк».

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції у Львівській області, інспектор Черепущак Руслан Степанович, адреса: 82300, Львівська область, м.Борислав, вул.Володимира Великого, 30;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя Бориславського міського суду С. М. Ткачова