Справа № 460/1053/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2022 року м. Рівне №460/1053/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оформлені рішенням від 16.12.2021 №1700-0209-8/52450 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах Державної митної служби України з 29.11.1993 по 25.11.2021 та в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах Державної митної служби України з 29.11.1993 по 25.11.2021 та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши її перерахунок та виплату з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 01.12.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ із врахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VII «Про державну службу», в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.11.2021 №7.13-22/38-600 та №7.13-22/38-601, виданих Рівненською митницею Держмитслужби з 01.12.2021.

В обґрунтування заявленого позову зазначається про те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком призначену 2018 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Перебуваючи на пенсії за віком, працював на посаді головного державного інспектора відділу чергових Рівненської митниці Державної митної служби України. Позивач зазначає, що 01.12.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про переведення на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу». 16.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду в Рівненській області прийнято рішення №1700-0209-8/52450, яким відмовлено у переведенні з пенсії за віком, що призначена за Законом України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу». З таким рішенням позивач не згоден, що і стало підставою для звернення до суду із заявленим позовом.

Ухвалою суду від 21.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд якої здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

10.03.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. На обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивачу з 23.03.2018 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підстави про перехід позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу» відсутні, оскільки періоди роботи посадових осіб в органах державної митної служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу». З огляду на викладене, вважає, що Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято правомірне рішення про відмову позивачу у переведенні з пенсії, що призначена за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу».

10.03.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечив проти доводів відзиву на позову заяву, вказав, що на службових (посадових) осіб митних та податкових органів, яким присвоєні спеціальні звання, розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», стаж роботи в органах митної служби відноситься до державної служби, який дає право та має враховуватись для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

10.03.2022 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав про зроблену ним технічну помилку в даті видачі довідок Рівненської митниці Державної митної служби №7.13-22/38-600 та №7.13-22/38-601, у зв`язку з чим виникла необхідність уточнити позовні вимоги.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статус пенсіонера за віком підтверджений копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , термін дії: довічно.

01.12.2021 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України (Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України) із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме по Закону України «Про державну службу».

До заяви було додано документи: військовий квиток НОМЕР_2 , диплом (свідоцтво, атестат) про навчання №344379, 540233, довідку про заробітну плату №13-22/38-601 та №13-22/38-600, довідку про прийняття на роботу №294-0, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера № НОМЕР_3 , заяву про призначення/перерахунок пенсії від 01.12.2021, протокол №193, заяву пояснення від 02.04.2018, заяву від 02.04.2018, довідку з Рівненської митниці №14/19/17-70-04, витяг з наказу №88-ос від 08.04.1997, довідку про стаж державної служби №7.13-12/12/10/129, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , трудову книжку (документи про стаж) № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0209-8/52450 від 16.12.2021 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу». Рішення мотивоване тим, що працівники органів митної служби не відносяться до відповідних категорії посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723, а тому підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889 відсутні.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, врегульовані положеннями Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Право вибору пенсійних виплат регламентоване статтею 10 Закону № 1058-ІV, відповідно до частини першої якої особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, нормами Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби), Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ), Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі Закон № 889-VІІІ) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, чинними як станом на момент проходження позивачем державної служби, так і станом на день звернення до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Судом установлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_7 від 06.05.1976 позивач працював у митних органах України з 29.11.1993 по 25.11.2021, що складає 27 років 11 місяців 28 днів, у тому числі:

з 29.11.1993 по 10.04.1997 інспектором митниці (записи у трудовій книжці №21 та №24);

з 11.04.1997 по 03.03.2020 інспектором митного поста «Здолбунів» (записи у трудовій книжці №24 та №25);

з 03.03.2020 по 28.07.2004 інспектором вантажного відділу №1 по переведенню (записи у трудовій книжці №25 та №28);

з 28.07.2004 по 05.05.2005 інспектором відділу оформлення транспортних засобів (записи у трудовій книжці №28 та №29);

з 05.05.2005 по 09.09.2008 старшим інспектором відділу оформлення транспортних засобів (записи у трудовій книжці №29 та №34);

з 09.09.2008 по 02.09.2011 старшим інспектором відділу оперативного чергових з посадовим окладом згідно зі штатним розписом митниці, відповідно до ст. 32 КЗпП України (записи у трудовій книжці №34 та №36);

з 30.01.2012 по 31.05.2013 провідним інспектором митного поста «Костопіль» (записи у трудовій книжці №37 та №38);

з 01.06.2013 по 19.11.2013 провідним інспектором митного поста «Дубно» у порядку переведення з Рівненської митниці (записи у трудовій книжці №39 та №41);

з 19.11.2013 по 03.12.2014 головним державним інспектором митного поста «Дубно» (записи у трудовій книжці №41 та №44);

з 03.12.2014 по 07.06.2018 головним державним інспектором сектору чергових Рівненської митниці ДФС (записи у трудовій книжці №44 та №46);

з 05.12.2019 по 14.07.2021 головним державним інспектором відділу чергових Поліської митниці Держмитслужби в порядку переведення з Рівненської митниці ДФС (записи у трудовій книжці №48 та №51);

з 15.07.2021 по 25.11.2021 головним державним інспектором відділу чергових Рівненської митниці (на період проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу основного працівника ОСОБА_2 ) в порядку переведення з Поліської митниці Держмитслужби (записи у трудовій книжці №52 та №53);

Станом на 01.05.2016 стаж роботи позивача на зазначених посадах складає 22 роки, 5 місяців, 3 дні.

Пунктом 8 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIIІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Стаж державної служби до надбання чинності Законом № 889-VIIІ обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, який втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби було регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 283 (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 2 Порядку № 283 було передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 37 Закону № 3723-XII (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби), період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до статті 430 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби), пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу».

Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Статтею 407 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-ІV (в редакцій, чинній на час проходження позивачем державної служби) передбачено, що посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання.

Відповідно до статті 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Абзацом 1 частини першої статті 588 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Системний аналіз наведених норм права, чинних як у період проходження державної служби так і станом на день звернення позивача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший дає підстави стверджувати, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №889-VIIІ, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови від 25.03.2016 №229 затверджений Порядок обчислення стажу державної служби (далі Порядок № 229), пунктом 4 якого передбачено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема серед іншого, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано певні періоди роботи позивача в митних органах України до стажу державної служби.

Стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках (пункт 5 Порядку № 229).

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIІI, з набранням чинності вказаного закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-XII передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік, страховий стаж та перебування на посаді державного службовця.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Судом установлено, що на момент звернення (01.12.2021) із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивачеві виповнилося 63 роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622), відповідно до пункту 2 якого згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку № 622 передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, чоловіки, які досягли віку 62 роки.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

В матеріалах справи наявні довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, а саме:

довідка №7.13-22/38-600 від 25.11.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видана на ім`я позивача про те, що він працював в Рівненській митниці на посаді головного державного інспектора відділу чергових, відповідно до якої заробітна плата станом на 25.11.2021 становить: посадовий оклад 8200,00 грн., надбавка за ранг (радник митної служби 1 рангу) 500,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 34 роки) 4100,00 грн., усього 12800,00 грн. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

довідка №7.13-22/38-601 від 25.11.2021 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби видана ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №ХІІ «Про державну службу» про те, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за жовтень 2021, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили: надбавка за виконання особливо важливої роботи 9900,00 гривень, премія місячна 1100,00 гривень, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю 70000 гривень, разом 11700,00 гривень.

Оскільки станом на 01.05.2016 позивач обіймав посаду головного державного інспектора сектору чергових Рівненської митниці ДФС, яка відносить до категорії посад державної служби та мав більше 22 роки стажу державної служби і на час звернення із заявою до відповідача про переведення з пенсії за віком, яка призначена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу», ОСОБА_1 мав понад 47 років страхового стажу та досяг 63 років, суд приходить до висновку, що позивач набув право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ.

За таких обставин, коли позивач досяг необхідного віку станом на дату подання відповідної заяви до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.12.2021, має необхідний страховий стаж роботи та має не менш як 20 років державної служби, він набув права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, а відтак відмова відповідача є протиправною, що, в свою чергу, кореспондує право позивача на призначення такої пенсії з дня звернення, тобто з 01.12.2021.

Щодо вимог про врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.01.2021 №7.13-22/38-600 та №7.13-22/38-601, виданих Рівненською митницею Держмитслужби, суд зазначає наступне.

Так, оскаржуваним рішенням позивачу взагалі відмовлено у переведенні його на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», з посиланням на відсутність на момент звернення у нього такого права, водночас питання розрахунку розміру пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату не вирішувалось.

Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними та не входять в предмет дослідження в межах даної справи. Окільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 496,20 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оформлені рішенням від 16.12.2021 №1700-0209-8/52450 щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах Державної митної служби України з 29.11.1993 по 25.11.2021 та в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи на посадах Державної митної служби України з 29.11.1993 по 25.11.2021 та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ із врахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 14 липня 2022 року

Суддя У.М. Нор