Справа № 607/779/22
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2022 Справа №607/779/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Братасюка В.М.,

секретаря судового засідання Мокрій М.О.,

представника позивача Хоменко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м.Гусятин) Тернопільській області лейтенанта поліції Логвин Назарія Миколайовича, Головного управління національної поліції в Тернопільській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м.Гусятин) Тернопільській області лейтенанта поліції Логвин Н.М. про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннясерії БАА №847812 від 31.12.2021 року, якою його визнано винним за ч.1 ст.122, ч.6 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Однак вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи і є такою, що підлягає до скасування, оскільки вона винесена з порушенням вимог закону та без достатнього обґрунтування. Позивач зазначає, що порушень ПДР він не допускав, зазначає, що інспектором не було взято до уваги його пояснення та заперечення.Номерний знак у нього був наявний і ним не порушено дію дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», оскільки він змушений був рухатись даною дорогою так як іншого маршруту щоб дістатись до гаража ТОВ «ВЕСТВАН» не має. Працівниками поліції було порушено його право на захист, жодної підготовки до розгляду справи не здійснювалося, не досліджувались докази, його твердження в загалом не були взяті до уваги.

У судовому засіданні представник позивача Хоменко І.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м.Гусятин) Тернопільській області лейтенанта поліції Логвин Н.М. в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ГУНП у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надіслано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесену уповноваженою посадовою особою, за наявності в діях позивача складу адміністративних правопорушень, а тому в задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі. Надати матеріали відеофіксації порушення не можуть. Одночасно просить суд здійснити розгляд справи без участі представника ГУНП у Тернопільській області.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.12.2021 рокусерії БАА №847812, 31 грудня 2021 року близько 20 год. 03 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме вантажним автомобілем марки IVECO номерний знак 1-RJG-145 в смт.Гусятин, вул.Б.Лепкого, Чортківського району, в зоні дії знаку 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено», також даний транспортний засіб рухався без заднього номерного знаку, чим порушено п.2.9 в ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.6 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП, постановлено застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу 850грн.

Як вбачається з адміністративного позову свої вимоги про скасування оскаржуваної постанови позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані порушенння полягають, зокрема, у тому, що працівником поліції не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, при складенні постанови інспектор допустив виправлення у постанові та не зазначив за допомогою якого технічного засобу здійснювалось фото чи відео запис порушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема відповідальність за які передбачена ст.121,122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за порушення яких передбачена ст.121,122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Таким чином судом встановлено, що поліцейський, як посадова особа яка виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, виніс відповідну спірну постанову.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду».

Так постановою Верховного суду у справі № 536/583/17 вказано «Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2,4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015року по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Згідно п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

-не належить цьому засобу;

-не відповідає вимогам стандартів;

-закріплений не в установленому для цього місці;

-закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

-неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

В свою чергу ч.6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно Правил дорожнього руху України дорожній знак 3.3. забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Однак дія знаку не поширюється, зокрема на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Як вбачається із договору оренди укладеного 12.03.2021року та специфікації до договору, ОСОБА_1 в особі директора ТзОВ «Вестван» орендував у ТзОВ «Мрія Поділля» майно, що знаходиться в смт.Гусятин, вул.Лепкого,22, Гусятинського району, Тернопільської області.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Для української правової системи такий термін, як стандарт доказування є новим, а тому ще малодослідженим. Він є характерним для тих країн де найбільш виражена змагальна модель процесу. В американському та англійському праві під терміном стандарт доказування розуміють критерій, відповідно до якого суддя виносить рішення по справі. Стандарт доказування не ставить мету встановити істину, а лише є показником того, чи змогли сторони успішно виконати покладений на них тягар доказування.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття поза розумним сумнівом в Україні насамперед керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Summumjus, summainjuria «занадто точне виконання норм права породжує найвищу несправедливість».

Крім цього, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушень, звернувши увагу на те, він рухався транспортним засобом марки IVECO з наявним номерним знаком НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.3, який на нього не поширюється, так як іншої дороги щоб дістатися до території орендованого приміщення гаража, що знаходиться по АДРЕСА_2 немає, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушень передбачених ч.1 ст.122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, тому Суд вважає, що провина позивача не доведена.

При цьому суд критично оцінює доводи сторони позивача, щодо порушення інспектором його прав, так як відповідно до норм ст.268 КУпАП він мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення по обставинах справи та докази, заявляти клопотання та отримати правову допомогу, тому жодним чином не був обмежений у своїх правах.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, провина особи у вчиненні адміністративних правопорушень належним чином не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №847812 від 31.12.2021 року, слід скасувати.

Керуючись ст. 121, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №847812 від 31.12.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.6 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській областіна користь ОСОБА_1 496,20 гривень сплаченого при зверненні до суду, судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ГУНП в Тернопільській області, м.Тернопіль, вул.Валова,11.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк