Справа № 640/21566/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Сорочка Є.О. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря Бринюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Алтосан" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Алтосан" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Алтосан» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач) в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №2, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №2, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві;

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 №2, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «НВП «Алтосан» грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 1015287,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 507643, 50 грн.

В іншій частині податкове повідомлення-рішення рішення від 12.05.2021 №2, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві залишено без змін.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 №2, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 №2, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві в частині зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «НВП «Алтосан» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах за 2019 рік у розмірі 170688,00 грн. та за 9 місяців 2020 року у сумі 1122267,00 грн.

В іншій частині податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 №2, прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення від 12.05.2021 №2 в частині збільшення позивачу грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 67473,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 33737,50 грн. та податкового повідомлення рішення від 12.05.2021 №2, в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування на прибуток по періодах за 2017 рік у розмірі 370007,00 грн. та за 9 місяців 2020 року у сумі 1122267,00 грн. та у вказаній частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Також, зазначає про неправильність застосування судом першої інстанції норм права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 15.02.2020 року проведена планова документальна виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Алтосан» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 рік, валютного - за період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 рік, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 рік та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за наслідком якої складено акт перевірки від 26.03.2021 року №23647/26-15-07-02-05/38358623 (далі - акт перевірки).

У висновках акту перевірки вказано про наступні порушення позивачем податкового законодавства:

1. пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14.12.1999 року за №860/4153, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1 662 962,00 грн. в тому числі по періодам:

- 2017 рік на суму 370 007 грн.;

- 2019 рік на суму 170 668 грн.;

- 9 місяців 2020 року на суму 1122 267 грн.;

та занижено податок на прибуток в сумі 681 025 грн. в тому числі по періодам:

- 2019 рік на суму 192 926 грн.;

- 9 місяців 2020 року на суму 488 099 грн.

2. пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 082 760,00 грн., в тому числі по періодам;

- вересень 2017 року - 34 833 грн.;

- листопад 2017 року - 32 640 грн.;

- червень 2019 року - 116 833 грн.;

- грудень 2019 року - 131 667 грн.;

- лютий 2020 року - 350 120 грн.;

- березень 2020 року - 340 548 грн.;

- квітень 2020 року - 76 119 грн.

3. пункту 51.1 статті 55, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та розділу 3 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4, звіти за формою 1-ДФ за II квартал 2019 року та за III квартал 2019 року подано з помилками.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №2, яким за порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 1082760,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями) у розмірі 541380,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №2, яким за порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пункту 123.2 статті 123 Податкового кодексу України ТОВ «НВП «Алтосан» збільшено грошові зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 681025,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 48232,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 12.05.2021 року №2, яким за порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах: 2017 рік на суму 370007,00 грн.; 2019 рік на суму 170688,00 грн.; 9 місяців 2020 року на суму 1122267,00 грн.

Не погоджуючись із спірними рішеннями ТОВ «НВП «Алтосан» подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням ДПС України від 07.07.2021 року №15342/6/99-00-06-01-01-06 скаргу позивача на спірні рішення залишено без задоволення, а останні - без змін.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пункту 44.1., пункту 44.2. статті 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів враховує, що позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині що стосується фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «НВП «Алтосан» між ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» та ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ», а тому в силу ст. 308 КАС України оцінку іншим висновкам суду першої інстанції апеляційний суд не надає.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про непідтвердженість реальності господарських операцій з ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» виходячи з того, що ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» не могло виконати задекларовані обсяги постачання товарів (робіт, послуг). ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» в межах господарської діяльності не мало жодних фізичних та технічних можливостей виконувати задекларовані обсяги господарських робіт, не купуючи товар, а також супутніх послуг (зберігання, транспортування, оренда офісу, складу, комунальні витрати, канцелярія, охорона тощо). Таким чином, перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів (бітум), придбання якого задокументовано накладними, виписаними у ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання.

Крім того, аналізом ланцюга постачання товарів (робіт, послуг) ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» за листопад 2017 року, не встановлено придбання товару (Генератор АГС 8/25 (в комплекті з вузлом запуску), виконання яких документально оформлено до ТОВ «НФП «АЛТОСАН».

Разом з тим, апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом не взято до уваги рахунок на оплату, видаткову накладну, виписку по банківським рахункам, податкову накладну по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ФАБІЯ ЛТД».

При цьому, як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» позивачем надано до суду копії наступних документів: рахунок на оплату №2111/4 від 21.11.2017 на загальну суму 195840, в тому числі ПДВ 32640,00 грн.; видаткову накладну №741 від 21.11.2017 на поставку товару «Генератор АГС 8/2 (в комплекті з вузлом запуску) у кількості 32 штуки; виписку по банківському рахунку; податкову накладну №18 від 21.11.2017.

Також, під час розгляду справи ТОВ «НФП «АЛТОСАН» надало до суду додаткові документи по взаємовідносинах з ТОВ «ФАБІЯ ЛТД», а саме: рахунок на оплату №204 від 01.12.2017, видаткову накладну №325 від 15.12.2017, у відповідності до яких позивачем реалізовано на користь ТОВ «Анта» товар - «Генератор АГС 8/2 (в комплекті з вузлом запуску) у кількості 138 штук на загальну суму 993600,00 грн., у тому числі ПДВ 165600,00 грн.

Також ТОВ «НФП «АЛТОСАН» надано до суду сертифікат відповідності на товар «Генератор АГС 8/2 (в комплекті з вузлом запуску).

В контексті встановлених обставин та наданих позивачем документів, колегія суддів зауважує, що надані документи фактично підтверджують лише рух коштів між товариствами, проте документів чи пояснень яким чином здійснювалась сама господарська операція з реалізації продукції позивачу не надано. Так, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що позивачем не надано пояснень, яким чином останньому поставлявся товар ТОВ «ФАБІЯ ЛТД», де він зберігався, ким отримувався, на підставі яких документів тощо.

При цьому, позивачем не надано документів які б підтверджували факт отримання останнім товару «Генератор АГС 8/2 (в комплекті з вузлом запуску) у кількості 138 штук, які згодом, як стверджує позивач було реалізовано на користь ТОВ «Анта».

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не обґрунтовано яким чином відсутність ТТН свідчить про недоведеність поставки товару і чому тільки ТТН можуть доказати реальну поставку товару колегією суддів відхиляються як такі, що не випливають зі змісту оскаржуваного рішення, а тому є безпідставними.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення у відповідній частині, судом першої інстанції не вказувалось про відсутність ТТН як і висновки про непідтвердженість господарських операцій по взаємовідносинах із вказаним вище контрагентом обґрунтовані зовсім іншими обставинами, а не відсутністю ТТН.

В свою чергу, апелянтом жодним чином не спростовано зазначені вище висновки суду першої інстанції, а доводи фактично зводяться лише до наявності вищевказаних документів щодо оплати за товар, при цьому жодних пояснень чи доказів які б підтверджували реальне здійснення господарської операції а не лише її оплати позивачем не надано.

Наведене у сукупності дає підстави для висновку про непідтвердження реальності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «НФП «АЛТОСАН» по взаємовідносинах з ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» по факту придбання товарів.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ».

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» укладено договір №2509-к про надання послуг від 25.09.2017, предметом якого є «Послуги технічного консультування у сфері інжинірингу будівництва торгово-розважальних центрів та житлових комплексів з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом» (далі - договір від 25.09.2017).

Згідно із пунктами 3.1, 3.2, 4.1 договору від 25.09.2017 замовник сплачує виконавцю повну вартість послуг - 174166,67 грн., ПДВ 20% - 34833,33 грн., всього з урахуванням ПДВ - 209000,00 грн. Форма оплати - 100% передоплата. Здача-приймання наданих робіт (послуг) здійснюється сторонами за актом прийняття виконаних робіт.

Додатком №1 від 25.09.2017 до договору №2509-к про надання послуг від 25.09.2017 сторонами складено та підписано протокол угоди про договірну ціну.

По взаємовідносинах із даним контрагентом позивачем надано до суду: банківські виписки, податкову накладну №79 від 27.09.2017.

Також в матеріалах справи наявний акт виконаних робіт б/н від 27.09.2017, у відповідності до якого ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» надало ТОВ «НФП «АЛТОСАН» послуги щодо технічного консультування замовника на загальну суму 209000,00 грн., в тому числі ПДВ 34833,33 грн.

До вказаного акту позивачем надано додатки, а саме: рішення щодо розрахунку часу евакуації людей на випадок пожежі з об`єкту типу «Торгово-розважальний комплекс», перелік відхилень від державних будівельних норм протипожежного захисту об`єктів типу «Торгово-розважальний центр з паркінгом» та компенсуючи заходи щодо забезпечення протипожежного захисту.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний договір №С-09174-1 від 29.09.2017, яким ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» уступлено право вимоги за договором №2509-к про надання послуг від 25.09.2017 ТОВ «ПРАЙМ ГРУП ПЛЮС».

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не підтверджено використання наданих послуг у своїй господарській діяльності.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу, що послуги отримані від ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» у вересні 2017 року, у той час коли обставини виконання робіт позивачем щодо встановлення протипожежних систем мали місце у 2019-2020 роках.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, ні договір від 25.09.2017, ні акт виконаних робіт б/н від 27.09.2017 не містить в собі деталізації послуг, які надавались ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ», в чому полягав характер технічного консультування у сфері інжинірингу.

Також, рішення щодо розрахунку часу евакуації людей на випадок пожежі з об`єкту типу «Торгово-розважальний комплекс» не містить в собі жодних ідентифікуючих ознак ким та коли вказаний документ був складений, на що звернув увагу суд першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що апеляційна скарга не містять доводів на спростування вказаних вище висновків, як і не містить будь яких пояснень з цього приводу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказане в сукупності не дає можливості стверджувати, що отримані ТОВ «НФП «АЛТОСАН» послуги від ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» були використані ним у власній господарській діяльності.

При цьому, судом враховано висновки Верховного Суду у постановах від 20.02.2018 у справі №809/117/13-а, від 22.03.2018 у справі №815/3666/16 та від 10.04.2018 у справі №815/24/17, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У зв`язку із вказаним, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Також, у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №815/3666/16 суд вказав, що надані позивачем документи, а саме податкові накладні, видаткові накладні та рахунки-фактури, видані від імені контрагентів, та докази перерахування Товариством грошових коштів не можуть самі по собі підтверджувати реальність виконання господарських угод, оскільки відповідачем надані докази того, що контрагенти не виконували та об`єктивно не мали можливості виконати поставку на адресу позивача.

Суд апеляційної інстанції також наголошує, що наявність всіх необхідних реквізитів в первинних документах, належна реєстрація контрагентів, правильний математичний розрахунок суми операцій, не свідчить про правильність відображення позивачем у податковому обліку операцій, які відображені у наданих документах, оскільки реальності здійснення таких операцій судом не встановлено.

При цьому, саме лише документальне підтвердження, правильність документального оформлення певних операцій, не свідчить про правильність відображення таких операцій у податковому обліку, оскільки, як зазначалося, одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою, у відповідності до якого неважливо яку операцію було оформлено документально, значення має виключно те, яка операція була здійснена фактично. Тобто, документальне оформлення операції, відмінної від тої, яка реально відбулася, не дає права особі обліковувати таку операцію.

Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність реальних наслідків, у тому числі рух активів (використання отриманих послуг у власній господарській діяльності) по взаємовідносинах ТОВ «НФП «АЛТОСАН» із його контрагентами, а саме: ТОВ «ФАБІЯ ЛТД» та ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ».

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Алтосан" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Є.В. Чаку

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 14.07.2022 року.