Справа № 990/70/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2022 року

м. Київ

справа №990/70/22

адміністративне провадження № П/990/70/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов?язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

03 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Представництво ООН в Україні, СММ ОБСЄ в України, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України. У позовній заяві позивачка просила:

1) вчинити дії щодо оцінки антиконституційно-протиправних рішень Уряду по застосуванню неоприлюднених державних будівельних норм та зобов`язати ВР створити парламентську слідчу комісію щодо переслідування МВС власників будівель через недотримання таємних ДБНів, з долученням доказів із рішень судової справи 640/17011/20. Залучити експертів ООН і ОБСЄ;

2) визнати протиправним та скасувати таємний наказ урядовців №287 від 31.10.2016 "Про затвердження ДБН В.1.1-7:2016 Пожежна безпека об`єктів будівництва" та наказ №312 від 13.11.2014 "Про затвердження ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

3) зобов`язати ВР і Уряд розглянути звернення правозахисних організацій України від 03.03.2022 та ратифікувати Римський статут Міжнародного кримінального суду ООН.

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів невідповідності змісту позовних вимог положенням статей 5 і 266 Кодексу адміністративного судочинства України (пред`явлення позивачкою похідних позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії без оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, що обумовлюють покладення відповідних обов`язків; пред`явлення позовних вимог до Кабінету Міністрів України, які не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції), відсутності обґрунтування підстав заявлених позовних вимог і підстав їх об`єднання в одне провадження, а також обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод чи інтересів позивачки.

Позивачці надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом складання позовної заяви в новій редакції.

На виконання ухвали суду ОСОБА_1 07 червня 2022 року подала уточнену позовну заяву, в якій, залишивши незмінними заявлені позовні вимоги, в тексті позову виклала обставини переходу Свято-Покровської громади м. Малина з УПЦ (МП) під юрисдикцію РПЦЗ та обстрілу Збройними силами РФ території м. Малина 06 березня 2022 року, внаслідок якого були вражені цивільні об`єкти міста, в тому числі храм РПЦЗ. Зазначила, що у зв`язку з останніми подіями члени РПЦЗ подали заяву до поліції, а також до прокурора Міжнародного кримінального суду ООН щодо злочинів РФ, однак через бездіяльність Верховної Ради України і Кабінету Міністрів України щодо ратифікації Римського статуту Міжнародного кримінального суду ООН релігійна громада РПЦЗ, зокрема й позивачка, не можуть реалізувати своє право на отримання міжнародного захисту. Так само, як і у первинній позовній заяві, ОСОБА_1 зазначила про звернення 03 березня 2022 року правозахисних організацій України (www.zmina.ua) до Верховної Ради України з вимогою невідкладно прийняти законопроєкт №2689 про ратифікацію Римського статуту, не вказавши, чи є вона членом цих організацій, яким є результат розгляду вказаного звернення та яким чином розгляд звернення зумовлює обов`язок Верховної Ради України ратифікувати цей міжнародний договір.

Отже, у позовній заяві в новій редакції ОСОБА_1 не усунула недоліки, про які йшлося в ухвалі суду від 16 травня 2022 року, а повторно окреслила проблемні питання, які стосуються як громади м. Малина, так і в цілому українського суспільства, та, на думку позивачки, мають бути вирішені Верховною Радою України.

Разом з тим, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб таке порушення було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У прохальній частині заявленого ОСОБА_1 позову відсутній предмет оскарження (конкретний акт або конкретні дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які позивачка вважає протиправними), а виклад обставин на обґрунтування позовних вимог вказує на відсутність будь-яких правовідносин, у яких між позивачкою і Верховною Радою України виник публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суд повертає позовну заяву, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 266, 295 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов?язання вчинити певні дії - повернути позивачці.

2. Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

3. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко

О.Р. Радишевська