Справа № 500/2336/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2336/22

15 липня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідно до нової редакції позовної заяви, а.с.32-34), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу усі записи по трудовій книжці, а також період роботи з 22.08.1986 по 18.08.1992 на посаді голови профкому колгоспу ім. І.Франка Гусятинського району Тернопільської області та період роботи з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посаді завідувача майстернею, а згодом у зв`язку із реорганізацією господарства на посаді комбайнера у ПАП ім. Івана Франка;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу усі записи зазначені в трудовій книжці, а також період роботи з 22.08.1986 по 18.08.1992 на посаді голови профкому колгоспу ім. І.Франка Гусятинського району Тернопільської області та період роботи з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посаді завідувача майстернею, а згодом у зв`язку із реорганізацією господарства на посаді комбайнера у ПАП ім. Івана Франка та призначити пенсію за віком відповідно до статі 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, провівши перерахунок пенсії з 02.02.2022.

В обґрунтування позову вказує, що 11.02.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак йому було відмовлено в призначенні пенсії та не зараховано до страхового стажу періоди роботи по записах трудової книжки, у тому числі період роботи з 22.08.1986 по 18.08.1992 на посаді голови профкому колгоспу ім. І.Франка Гусятинського району Тернопільської області у зв`язку з відсутністю вказаної дати народження позивача у відомостях трудової книжки, а також період роботи з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посаді завідувача майстернею, а згодом у зв`язку із реорганізацією господарства на посаді комбайнера у ПАП ім. Івана Франка, оскільки в уточнюючих довідках його прізвище, ім`я та по батькові не співпадає з паспортними даними та вказано не повністю.

При цьому позивач наголошує, що недоліки у заповненні трудової книжки та зазначених довідок не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до його страхового стажу, відтак вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

11.07.2022 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, вказано, що позивач 11.02.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії.

Представник відповідача звертає увагу, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 не є належним доказом, оскільки на її титульній сторінці відсутня дата народження власника трудової книжки.

Крім того, до страхового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1986 по 18.08.1992, оскільки довідка №1 від 04.03.2019, видана Гусятинською районною профспілковою організацією працівників АПК, не містить посилання на первинні документи.

Також до страхового стажу не враховано періоди роботи в колгоспі згідно довідок №189 від 30.01.2019, №190 від 30.01.2019, №191 від 30.01.2019, №1704 від 15.11.2018, №1705 від 15.11.2018, виданих Гусятинським трудовим архівом, оскільки прізвище, ім`я та по батькові позивача не співпадають з паспортними даними та вказані не повністю.

Таким чином, на момент звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 , підтверджений належними документами, складає 04 роки 02 місяці 23 дні, тому підстави для призначення пенсії за віком відсутні.

З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.46-48).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Так, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 28.06.2022 та копія позовної заяви з додатками були надіслані на електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

30.06.2022 секретарем судового засідання складено довідку, з якої вбачається, що станом на 30.06.2022 відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вимог частини другої статті 129 КАС України щодо негайного підтвердження за допомогою електронної пошти про отримання тексту повістки не виконано та відповідного підтвердження на електронну адресу суду не надійшло.

В такому випадку з урахуванням вимог статті 129 КАС України копія ухвали вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення віку 63 років, 11.02.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.50).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 4 роки 2 місяці 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано: записи по трудовій книжці, оскільки відсутня дата народження; період роботи 22.08.1986 по 18.08.1992, оскільки підстава видачі в уточнюючій довідці - трудова книжка, але вона не дійсна; періоди роботи в колгоспі по уточнюючих довідках, оскільки прізвище, ім`я та по батькові не співпадає з паспортними даними та не повністю вказане (а.с.18).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.02.2022 (а.с.17).

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом досліджено записи трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с.19-22).

Розділ «Членство в колгоспі» (аркуші 2-3 трудової книжки) містить такі записи:

15.07.1982, прийнятий в члени колгоспу ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області;

07.02.2000, звільнений з членів с/спілки ім. Івана Франка в зв`язку із реорганізацією господарства;

15.02.2000, прийнятий в ПАП ім. Івана Франка;

15.12.2003, звільнений з ПАП ім. Івана Франка.

Розділ «Членство в колгоспі» (аркуші 4-5 трудової книжки) містить такі записи:

01.07.2004, прийнятий тимчасово на посаду сезонного кочегара Гримайлівської санаторної школи-інтернату;

01.10.2004, звільнений з посади сезонного кочегара Гримайлівської санаторної школи-інтернату за згодою сторін.

Розділ «Членство в колгоспі» (аркуші 42-43 трудової книжки) містить такі записи:

22.08.1986, обраний на посаду голови профкому колгоспу ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області;

18.08.1992, звільнений з посади голови профкому колгоспу ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області згідно поданої заяви.

Розділ «Відомості про роботу» (аркуші 6-7 та 8-9 трудової книжки) містить такі записи:

Колгосп ім. Івана Франка

15.07.1982, прийнятий зав. майстерною колгоспу;

07.02.2000, звільнений з роботи зав. майстерні тракторної бригади в зв`язку із реорганізацією господарства;

15.02.2000, прийнятий на роботу комбайнера ПАП ім. Івана Франка;

15.12.2003, звільнений з роботи комбайнера ПАП ім. Івана Франка за згодою сторін;

20.03.2007, прийнятий на роботу в ПП «Вікнини» механізатором;

01.06.2007, звільнений з роботи ПП «Вікнини» за власним бажанням.

Всі вказані записи про прийняття та звільнення позивача з роботи засвідчені підписами керівників підприємств та скріплені відповідними печатками.

Як встановлено судом та вбачається з оскаржуваного рішення, до страхового стажу позивача не зараховані у повному обсязі усі періоди його трудової діяльності відповідно до записів трудової книжки у зв`язку з відсутністю на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 дати народження її власника ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 , суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок на момент заповнення трудової книжки позивача (дата заповнення титульної сторінки 16.07.1982), було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, від 20.06.1974 №162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (далі - Інструкція №162).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого терміну з дня прийняття на роботу (пункт 2.2 Інструкції №162).

До трудової книжки, зокрема, вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Згідно з пунктом 2.10 вищевказаної Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.11 Інструкції № 162).

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що вимоги щодо зазначення на титульній сторінці трудової книжки працівника дати його народження, прямо передбачені Інструкцією № 162, що була чинною на час заповнення титульної сторінки трудової книжки ОСОБА_1 .

При цьому з дослідженого судом титульного аркуша трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що в графі дата народження вказано « 1959», також наявний підпис особи, уповноваженої на видачу трудових книжок та відбиток печатки підприємства, уповноваженою особою якого було заповнено трудову книжку (колгоспу ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області) (а.с.19). Відповідно до даних паспорта датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3). Дата народження позивача на титульній сторінці його трудової книжки зазначена не повністю.

Водночас суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, зазначення лише року народження працівника замість повної дати його народження відповідно до паспортних даних, на титульній сторінці трудової книжки, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу його роботи.

При цьому суд зазначає, що у трудовій книжці позивача у відомостях про роботу наявні відповідні записи про прийняття його на роботу у вищевказані підприємства та про звільнення з роботи, а також усі записи про звільнення ОСОБА_1 з вказаних підприємств засвідчені підписами та скріплені печатками відповідних підприємств (а.с.19-22).

Крім того, період роботи позивача з 22.08.1986 по 18.08.1992 на посаді голови профкому підтверджується довідкою №1 від 04.03.2019, виданою Гусятинською районною профспілковою організацією працівників агропромислового комплексу (а.с.8).

Також на підтвердження спірних періодів роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) позивачем надано до суду належним чином засвідчені копії архівних довідок №189 від 30.01.2019, №190 від 30.01.2019, №191 від 30.01.2019, №1704 від 15.11.2018, №1705 від 15.11.2018, виданих Гусятинським трудовим архівом (а.с.11-15).

Судом встановлено, що у даних архівних довідках вказано відомості про позивача зі скороченим написанням по батькові «Євст./Євстах.», « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », тоді як позивач « ОСОБА_4 ». Замість ім`я позивача « ОСОБА_5 » у довідках зазначено « ОСОБА_5 ». Наведене стало однією з підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу ОСОБА_1 .

Водночас суд зазначає, що в оскарженому рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не оспорюються інші відомості, вказані у зазначених архівних довідках, зокрема, щодо спірних періодів роботи працівника, що підтверджуються довідками.

Суд не бере до уваги виявлені відповідачем недоліки в архівних довідках та наголошує, що спірний період роботи ОСОБА_1 у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003, у тому числі на посаді голови профкому з 22.08.1986 по 18.08.1992 підтверджується належними записами трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 (а.с.19 зворот, 20).

Відтак належними доказами, в тому числі записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 беззаперечно підтверджуються періоди його роботи:

у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003 (у тому числі на посаді голови профкому з 22.08.1986 по 18.08.1992) (період не зараховано до страхового стажу позивача в повному обсязі, що вбачається з наданого відповідачем розрахунку з ІКІС ПФУ (а.с.49));

у Гримайлівській санаторній школі-інтернаті 01.07.2004 по 01.10.2004 (період зараховано до страхового стажу позивача, що вбачається з наданого відповідачем розрахунку з ІКІС ПФУ (а.с.49));

у ПП «Вікнини» з 20.03.2007 по 01.06.2007 (період зараховано до страхового стажу позивача в повному обсязі, що вбачається з наданого відповідачем розрахунку з ІКІС ПФУ (а.с.49)).

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував у повному обсязі до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посадах завідувача майстернею та комбайнера.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022 у частині відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 спірного періоду роботи є протиправним та підлягає скасуванню.

Такий період підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , з урахуванням періодів, що вже зараховані до його стажу органами пенсійного фонду.

Відтак наявні достатні та обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посадах завідувача майстернею та комбайнера.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання зарахувати до стажу ОСОБА_1 усіх записів, зазначених в трудовій книжці, та періоду роботи позивача на посаді голови профкому з 22.08.1986 по 18.08.1992, то суд звертає увагу, що певні періоди роботи, відображені у його трудовій книжці, вже зараховано органом пенсійного фонду, а період роботи на посаді голови профкому у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області з 22.08.1986 по 18.08.1992 охоплюється періодом з 15.07.1982 по 15.12.2003, який підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, про що йдеться вище.

У цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити позивачу пенсію за віком з 02.02.2022, то суд зазначає таке.

За нормами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

За відсутності страхового стажу роботи 26 років право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу у період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 - від 19 до 29 років.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 63 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто набув право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV при наявності необхідного страхового стажу.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 04 роки 02 місяці 23 дні (а.с.49), про що також вказано в оскаржуваному рішенні (а.с.18). При цьому у разі зарахування вищевказаного спірного періоду роботи позивача до страхового стажу, його страховий стаж становитиме понад 25 років та є достатнім для призначення пенсії за віком, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (як територіального органу Пенсійного фонду за місцем проживання позивача) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію ОСОБА_1 , то суд зауважує, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону №1058-ІV вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Відтак пенсію позивачу необхідно призначити з 02.02.2022, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (63 роки), зважаючи на те, що позивач звернувся за пенсією 11.02.2022, тобто до спливу трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (який допустив порушення прав позивача) підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн, сплачений відповідно до квитанції від 07.06.2022 (а.с.24).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 18.02.2022 про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посадах завідувача майстернею та комбайнера до страхового стажу та призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу період роботи у колгоспі ім. Івана Франка Гусятинського району Тернопільської області (в подальшому селянській спілці ім. Івана Франка, ПАП ім. Івана Франка) з 15.07.1982 по 15.12.2003 на посадах завідувача майстернею та комбайнера.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 02.02.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, Харківська область, 61022, ідентифікаційний код юридичної особи в )

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 15 липня 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.