Справа № 134/428/22
Суддя: Кантониста О. О.
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/428/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Отіча В.В.

представника позивача адвоката Зянько Н.Г.

представника відповідача Господарець А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та прийняття рішення про примусове переміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик,

встановив:

18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16 травня 2022 року просить:

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 762110 від 09 квітня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн., а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

- визнати дії посадових осіб Крижопільського відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , від 09 квітня 2022 року та прийняття рішення про примусове переміщення авто на спеціальний майданчик незаконними.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 квітня 2022 року працівниками ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо нього винесено постанову серії БАБ № 762110 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно даної постанови, він 09 квітня 2022 року керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Коли під`їхали працівники поліції, він транспортним засобом не керував, автомобіль стояв в дворі поблизу гаража за місцем його постійного проживання, тому вимога поліцейським надати документи на право керування транспортним засобом була безпідставною.

Таким чином, він не був учасником дорожнього руху, не виконував функції водія автомобіля та не був зупинений під час руху, а отже порушень Правил дорожнього руху не скоював.

Окрім того, автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його законному користування та власником якого є ОСОБА_2 , 09 квітня 2022 року було затримано працівниками поліції, про що складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до змісту цього Акту, огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку зі складанням адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, порядок тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції визначено статтею 265-2 КУпАП.

Так, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, пятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, за відсутності умов, зазначених в ст. 265-2 КУпАП, а саме: відсутність правопорушень, передбачених в ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, відсутність факту такого розміщення затриманого транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, відсутність фіксації в режимі фотозйомки (відеозапису), тимчасове затримання транспортного засобу є незаконним.

12 травня 2022 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю.

Вказує, що 09 квітня 2022 року ПОГ Крижопільського ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Томашевським винесено постанову серії БАБ № 762110 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Підставою для складання адміністративних матеріалів став факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який 09 квітня 2022 року близько 16 год. 25 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Під час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вказував, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки транспортним засобом не керував, автомобіль знаходився в гаражі.

Разом з тим, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського чітко зафіксовано, що транспортний засіб знаходився в русі, на момент зупинки автомобіля з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , який в ході спілкування з поліцейським не заперечував факт керування транспортним засобом та вказав, що вживав алкогольні напої, що спростовує твердження позивача щодо відсутності будь-яких правопорушень з його боку.

Таким чином, ОСОБА_1 свідомо допустив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак, дії поліцейського щодо виявлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є правомірними та законними.

06 червня 2022 року від представника позивача адвоката Зянько Н.Г. надійшла відповідь на відзив, де вона вказує, що з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що зйомка проводилася у дворі багатоповерхового будинку з автомобіля, який стояв у дворі, до того ж цей запис проведено невідомою особою, що виключає можливість перевірити повноваження цієї особи на проведення відеозапису. Окрім того, на відеозаписі не вказані дата та час проведення зйомки.

У відповідності до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 та зареєстрованої в МЮУ 11 січня 2019 р. за № 28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 321963 від 09 квітня 2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у нього тимчасово вилучено посвідчення водія від 03.10.2019 року.

За таких обставин, фактична наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відомостей щодо обізнаності ОСОБА_1 про застосування відносно нього судовим рішенням такого покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами, ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Зянько Н.Г. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. При цьому відмовилася від допиту раніше заявленого свідка ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що він перебуває за кордоном та не може з`явитися в судове засідання. Вказує, що відповідачем не надано будь-який доказів на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Долучений до відзиву відеозапис є неналежним доказом, оскільки незрозуміло коли та ким проводилася відеозйомка. При складанні Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не відбувалося фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису), поняті також не залучалися.

Відсутні відомості, що розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджало дорожньому руху чи створювало загрозу безпеці руху. Окрім того, в Акті вказано, що він складався у зв`язку із складанням адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача - Господарець А.А. просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що з доданого до відзиву відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Після його зупинки було встановлено, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і його було позбавлено права керування транспортними засобами. Таким чином, ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавленим права керування. Щодо твердження позивача про незаконне затримання транспортного засобу, то відповідно до наказу Вінницької обласної військової адміністрації від 09 березня 2022 року № 69 Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області наказано на період дії воєнного стану забезпечити тимчасове затримання у встановленому законодавству порядку транспортних засобів у осіб, які здійснюють керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

09 квітня 2022 року працівниками Крижопільського ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а отже у працівників поліції були законні підстави для затримання транспортного засобу, яким ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП № 1 Тульчинського РВП сержантом поліції Данило М.П. 09 квітня 2022 року було винесено постанову серії БАБ № 762110, якою позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Дана постанова обґрунтована тим, що ОСОБА_1 09 квітня 2022 року о 16 годині 25 хвилин в смт. Крижопіль по вулиці А.Долейка керував автомобілем ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Окрім того, поліцейським СРПП ВП № 1 Тульчинського РВП капітаном поліції Марковським М.М. 09 квітня 2022 року було здійснено огляд та тимчасове затримання автомобіля ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом його доставлення на спеціальний майданчик в м. Немирів по вул. Горького, 8, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 квітня 2022 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст. 268 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Позивач заперечує керування ним транспортним засобом в період, який зазначений у оскаржуваній постанові.

Разом з тим, будь-яких доказів щодо того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху та керував транспортним засобом о 16 год. 25 хв. 09.04.2022 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, та які б спростовували твердження позивача, що він порушень не допускав, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. До постанови не додано жодного доказу на підтвердження події правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних, що рішення суду про позбавлення позивача права керування транспортним засобом виконувалось посадовими особами органів Національної поліції, як і не містять жодного рішення суду про позбавлення позивача права керування транспортним засобом, в оскаржуваній постанові немає посилання на відповідне рішення суду. Окрім того, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, на який посилається представник відповідача у відзиві на позов.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом викладеного, частина третя статті 283 КУпАП містить імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 607/3394/17.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, які б підтверджували правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконними дій працівника поліції щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 квітня 2022 року та прийняття рішення про примусове переміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик суд зазначає наступне.

Як вбачається із цього Акту, автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , був тимчасово затриманий на підставі ст. 265-2 КУпАП у зв`язку із складенням адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи № 134/399/22 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП вбачається, що постановою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 травня 2022 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу. У разі заподіяння транспортному засобу шкоди при його транспортуванні та/або зберіганні завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги із транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 1 Розділу XII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Тобто, доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Доказів, на підтвердження того, що автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований таким чином, що зробив неможливим рух іншим транспортним засобам, або створив перешкоду для руху пішоходів, відповідачем суду не надано.

Крім того, слід зазначити, що введення воєнного стану є лише підставою для можливості посилення заходів безпеки. Разом з тим, це не свідчить про відміну визначених законом процедур та відсутності обов`язку виконувати вимоги закону з боку працівників поліції.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання незаконними дій щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та прийняття рішення про примусове переміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик є обґрунтованою, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 762110 від 09 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Визнати незаконними дії посадових осіб Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09 квітня 2022 року та прийняття рішення про примусове переміщення транспортного засобу ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області, місце знаходження: вул. Театральна, 10 м. Вінниця, 21000, .

Повний текст рішення складено 22 червня 2022 року.

Суддя