Справа № 200/13321/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року справа №200/13321/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №200/13321/21 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.01.2006 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2006 року враховуючи страховий стаж за період навчання в Краматорському професійному ліцеї з 01.09.1964 року по 15.07.1965 рік, та за період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.23.1971 рік;

-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача різницю між отриманою та невиплаченою пенсією за період з 01 січня 2006 року по 30 жовтня 2006 року (страховий стаж за період навчання в Краматорському професійному ліцеї з 01.09.1964 року по 15.07.1965 рік), уа за період з 01.01.2006 року по 28.02.2021 року (страховий стаж за період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік).

В обґрунтування позову зазначив, що в січні 2021 року дізнався про проведення загального перерахунку пенсії, проте розмір пенсії позивача залишився незмінним. Тому звернувся до пенсійного органу за роз`ясненням і дізнався, що до пенсії не враховано період навчання в Краматорському професійному ліцеї та період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.23.1971 рік.

Такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують конституційні права позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року позовну заяву в частині спірного періоду з 01.09.1964 року по 15.07.1965 рік (страховий стаж за період навчання в Краматорському професійному ліцеї) повернуто позивачу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач до лютого 2021 року не знав про не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 09.09.1968 року по 23.07.1971 року. Між тим, саме на пенсійний орган покладено обов`язок письмово повідомити заявника про надання додаткових документів, якщо до заяви про призначення пенсії додано не всі документи. Відповідач зазначений обов`язок при призначенні пенсії позивачу не виконав.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку пенсійного органу, отримує пенсію за віком з січня 2006 року.

При призначені пенсії за віком позивачу не враховано до страхового стажу період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.23.1971 рік в зв`язку з неможливістю прочитати печатку підприємства.

Позивач неодноразового звертався до Слов`янського ОПФУ із заявою про перевірку обрахування стажу відповідно трудовій книжці.

Остаточно, за наслідками розгляду заяви позивача від 21.04.2021 року Слов`янське ОПФУ повідомив, що 15.03.2021 року позивачем надана заява на перерахунок пенсії по стажу та довідка про роботу на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 25.02.2021 №017/237 за період з 09.09.1968 року по 23.07.1971 року. Зазначений період враховано до страхового стажу, в результаті перерахунку з 01.03.2021 року загальний стаж склав 35 років 05 місяців 13 днів.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що обов`язок перерахунку саме з 01.01.2006 року виникає у пенсійного органу з моменту надання додаткових довідок, які підтверджують спірний період стажу.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Відповідно пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії- додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії- додаток 2);заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування(додаток 3);заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера(додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 2.7 Порядку № 22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4пункту 2.1,пунктом 2.6цього розділу.

На підставі пункту 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

15.03.2021 року позивачем було надано заяву про перерахунок пенсії по стажу та довідку № 017/237, на підставі чого пенсію перераховано із додаванням страхового стажу, який склав 35 років 05 місяців 13 днів.

Страховий стаж при обрахунку пенсії збільшено на підставі довідки про роботу на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 25.02.2021 №017/237, пенсію позивачу перераховано згідно заяви від 15.03.2021 року з 01.03.2021 року.

Тобто, перерахунок пенсії відповідачем здійснено з моменту надання додаткових довідок, які підтверджують страховий період стажу.

Як зазначає позивач, про факт не зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу при призначенні пенсії позивач дізнався тільки в 2021 року, коли, сподіваючись на наявність страхового стажу більш 35 років, звернувся до відповідача з заявою про пояснення причин відсутності перерахунку його пенсії з січня 2021 року. Отже, відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії з додаванням стажу роботи з 01.01.2006 року, тобто з моменту призначення пенсії, оскільки при вирішенні питання призначення пенсії протиправно не повідомив позивача про необхідність надання уточнюючої довідки за спірний період роботи.

Щодо перерахунку пенсії з 01.01.2006 року суд зазначає наступне.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Колегія суддів наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії, чи правильно здійснений її розрахунок, як обрахована пенсія та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, передусім, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20 жовтня 2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. А отже, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

За таких обставин, отримання позивачем листа в лютому 2021 року у відповідь на його звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти через понад 14 років з моменту, коли йому була призначена пенсія без врахування певного періоду страхового стажу.

Стосовно посилань позивача на постанову Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №822/1928/18, то вони є безпідставними, оскільки в цій постанові було викладено правову позицію щодо не застосування строку давності щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

В свою чергу, згідно з висновком, що наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу Пенсійного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою щодо обрахунку пенсії та страхового стажу при призначенні пенсії, у відповідь на яку отримав лист від 12.02.2021 року, в якому зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період з 09.09.1968 року по 23.07.1971 року та щодо цього періоду необхідно надати уточнюючу довідку.

Тому, строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду в лютому 2021 року, а не після призначення пенсії в січні 2006 року.

Стосовно протиправності дій відповідача щодо неповідомлення позивача про необхідність надання уточнюючої довідки за спірний період його роботи при призначенні пенсії суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV ( в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637 (далі Порядок №637) ( в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу 01.01.2006 року), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На підставі пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати,

посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Згідно пункту 5 постанови правління ПФУ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 N 22-1 (далі Порядок №22-1, в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший (…)

У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія за згодою особи призначається, відновлюється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом четвертим статті 45 Закону.

Як визначено пунктом 38 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що органі ПФУ мають великий обсяг прав та обов`язків при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Отже, пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Як свідчать записи трудової книжки позивача у період з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік він працював токарем 2 р в механічному цеху ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».

При призначенні пенсії позивачу пенсійний орган не врахував цей період до його страхового стажу, пославшись на неможливість прочитати печатку.

В 2006 році позивачу було перераховано пенсію, загальний стаж склав - 32 роки 06 місяців 28 днів (лист відповідача від 12.02.2021 року).

Таким чином, відповідачем в порушення приписів п.5 Порядку №22-1 не виконано свій обов`язок письмово повідомити позивача про надання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність під час розгляду заяви позивача в 2006 році про призначення пенсії, а саме за наявності запису в трудовій книжці про період роботи позивача з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік токарем 2 р в механічному цеху ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» та сумніву через нечітку печатку, не повідомив письмово ОСОБА_1 про необхідність подати уточнюючу довідку щодо спірного періоду для зарахування його до страхового стажу позивача.

Оскільки страховий стаж за період роботи позивача з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік не враховано при призначенні пенсії з вини пенсійного органу, тому відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача з додаванням страхового стажу не з 01.03.2021 року, а з 01.09.2020 року з врахуванням строків, визначених ст. 122 КАС України.

Позовні вимоги в частині стягнення різниці між отриманою та невиплаченою пенсією за період з 01 вересня 2020 року по 01.03.2021 року є передчасними, оскільки пенсійним органом не здійснено перерахунок пенсії з 01.09.2020 року, тому ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції приведені обставини та правове регулювання спірних правовідносин не враховані, що призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Суд в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, порушив норми процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.139 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №200/13321/21 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №200/13321/21 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з 01.01.2006 року щодо не повідомлення його письмово про необхідність подати уточнюючу довідку за період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік для зарахування до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 вересня 2020 року з врахуванням страхового стажу за період роботи на ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з 09.09.1968 року по 23.07.1971 рік.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів відмовити.

Стягнути з до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі ) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 липня 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 липня 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв