Справа № 280/9098/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/9098/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року (головуючий суддя Артоуз О.О.) в адміністративній справі № 280/9098/21, розглянутої у письмовому провадженні,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.09.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить

визнати протиправним дії ГУ ПФУ у Запорізькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із 90 % до 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язати ГУ ПФУ у Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за довідкою Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 року за № 07-36/79, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 36 років, 09 місяців та 13 днів, в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року;

зобов`язати ГУ ПФУ у місячний строк з моменту набрання законної сили; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній справі та допустити негайне виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем його прав та інтересів при здійсненні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відзиві на позов відповідач посилається на безпідставність позовних вимог, в зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо зменшення до 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідача зобов`язано здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі через порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов.

Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає в повному обсязі, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що суддя у відставці ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області з 21.09.2016 року, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86 %.

Згідно постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 25.04.2017 року у справі №317/1673/17, що набула законної сили , зобов`язано Запорізьке приміське об`єднане УПФУ в Запорізькій області призначити, перерахувати, та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% його грошового утримання, відповідно до подання Апеляційного суду Запорізької області № 08-02 від 20.09.2016 року без обмеження граничного розміру цього утримання, та здійснювати відповідні виплати зазначених коштів починаючи з 21 вересня 2016 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року у справі №280/7653/20, яке набуло законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 року №07-36/79, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

На виконання рішення суду від 28.12.2020 року у справі №280/7653/20 відповідачем проведено ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при перерахунку враховано збільшений розмір суддівської винагороди, вказаний у довідці Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 року№07-36/79 , проте змінено відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із відповідною заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відмова відповідача у здійсненні перерахунку оскаржена позивачем в судовому порядку.

Положеннями ч.2 ст.19, ч.1 ст.126 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

З 29.11.2016 року почав діяти Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06. 2016 року №1402-VIIІ (далі Закон №1402-VIIІ) ,згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон №2453-VIIІ, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

За приписами ч. 1,2 ст.142 Закону №1402-VIIІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення ,зокрема, чоловіками, віку 62 років, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого ч.1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3,4,5 ст.142 Закону №1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді; у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання; щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно положень ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з тим, п. 22,23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI; до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10. 2019 року №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019 року, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Приписами п. 24,25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п. 23 цього розділу, становить з 1.01.2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікацій ного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням ч. 1 ст.126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Таким чином з 19.02.2020 року - наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020, для всіх суддів у відставці незалежно від проходження кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або конкурсу, визначено однаковий підхід для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру, встановленого Законом №1402-VIII.

В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач набув з 19.02.2020 року, має право на перерахунок довічного грошового утримання на підставі відповідної довідки.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно врахував, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при цьому у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, оскільки зазначене не узгоджується з приписами чинного законодавства, суперечить змісту рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 щодо необхідності встановлення однакового підходу до визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому суд дійшов вірного висновку, що при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений ч. 3 статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 % зі збільшенням на 2 % за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Із матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача на посаді судді , що дає право позивачу на отримання щомісячного довічного грошового утримання за Законом №1402-VIII, встановлений постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 25.04.2017 року у справі №317/1673/17, у вигляді 36 років, 09 місяців, та 13 днів, який підлягає врахуванню пенсійним органом при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ; відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, вірно розраховано судом в розмірі 82%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 16 * 2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

В силу викладеного суд першої інстанції правомірно визнав належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача покладання на відповідача зобов`язання здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року в адміністративній справі № 280/9098/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай