Справа № 560/3141/22
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3141/22
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Хмельницькій області щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області інформації із підтверджуючими документами про сплату Єдиного соціального внеску та інших податків ОСОБА_1 в період з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, для призначення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області інформацію із підтверджуючими документами про сплату Єдиного соціального внеску та інших податків ОСОБА_1 в період з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, для призначення пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області внести до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про оплату ОСОБА_1 Єдиного соціального внеску та інших податків у період з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) понесені у справі судові витрати.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху, та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

10.03.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі суду від 21.02.2022 року, та подав до суду уточнений адміністративний позов, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року перебував на обліку в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, як фізична особа-підприємець.

За період підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 31.12.2007 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, з 01.01.2008 року по 12.12.2014 року - на загальній системі оподаткування .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.07.2014 року по справі № 822/2766/14 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 11.10.2021 року щодо приведення у відповідність його страхового стажу та призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0903-8/55845 від 13.10.2021 року позивача повідомлено, що для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законодавчих підстав.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Відповідачі подали до суду відзиви на даний адміністративний позов, в яких у задоволенні позову просять суд відмовити, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими, та не відповідають фактичним обставинам справи.

У відзиві на позов відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій не погодився із позицією відповідача, викладеною у поданому відзиві, позов просить задовольнити.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року вирішено витребувати в Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області належно завірену копію заяви позивача від 11.10.2021 року, та доданих до неї документів, на підставі яких Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надана відповідь від 13.10.2021 року № 2200-0903-8/55845.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року вирішено витребувати в Головного управління ДПС у Хмельницькій області інформацію про те, чи сплачував ОСОБА_1 , як фізична особа особа-підприємець, єдиний податок в період з 01.06.2004 року по 31.12.2007 року; в разі наявності інформації про сплату єдиного податку у вказаний період - надати копії підтверджуючих документів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року перебував на обліку в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, як фізична особа-підприємець.

За період підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 31.12.2007 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, з 01.01.2008 року по 12.12.2014 року - на загальній системі оподаткування .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.07.2014 року по справі № 822/2766/14 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 14.09.2021 року, яка зареєстрована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 11.10.2021 року за № 16783/8, в якій просив провести документальну перевірку для подачі звітності з 2004 року по 2010 роки (копія вказаної заяви надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання вимог ухвали суду від 04.07.2022 року).

Листом Головного управління в Хмельницькій області № 2200-0903-8/55845 від 13.10.2021 року позивача повідомлено, що органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Цей Закон визначає правові та організаційні, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань " від 15.03.2003 року № 755-IV фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно даних Єдиного державного реєстру фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знятий з обліку 12 грудня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області дійшло висновку, що для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законодавчих підстав.

Позивач, вважаючи, що вказаною відповіддю, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області неправомірно відмовило йому у зарахуванні до страхового стажу періодів здійснення ним підприємницької діяльності, звернувся в суд з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 2 Закону України №1788-XIІ "Про пенсійне забезпечення" передбачено види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 44 Закону України №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики.

Згідно із частиною першою цієї статті призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджений зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (абзац перший пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1).

Перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку), переведення з одного виду пенсії на інший, визначений пунктами 2.1-2.4, 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1.

За змістом пункту 9 розділу ІІ Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

При поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах (абзаци перший, другий пункту 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1).

При призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» для визначення розміру пенсії за нормами Закону для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу (пункт 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1).

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (пункт 4.1 розділу IV Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим-четвертим пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

За змістом пункту 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що своє право на призначення (перерахунок), переведення з одного виду пенсії на інший особа реалізує шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, зразок якої наведений у додатку 1 до Порядку № 22-1. До такої заяви особа подає документи, передбачені Порядком № 22-1. При прийманні документів працівник пенсійного органу вчиняє дії, визначені пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, зокрема, ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи; на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис тощо. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви, приймається відповідне рішення про призначення (перерахунок) чи переведення з одного виду пенсії на інший або ж про відмову у такому призначенні (перерахунку) чи переведенні із зазначенням мотивів, що слугували підставою для його прийняття.

Суд звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві зазначає, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 11.10.2021 року про призначення пенсії.

На виконання ухвали суду від 04.07.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надало суду копію вказаної заяви, в якій позивач просив "провести документальну перевірку для подачі звітності з 2004 по 2010 роки", а не із заявою про призначення пенсії.

З метою призначення пенсії, позивачу необхідно було подати заяву до органу Пенсійного фонду України в порядку зазначеному вище, проте цього ним зроблено не було, тому суд відхиляє твердження позивача, що він звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області саме із заявою про призначення пенсії.

Виходячи з викладеного, суд звертає увагу, що однією з основних умов для призначення пенсії є волевиявлення особи, яке полягає у зверненні в установленому порядку до органів Пенсійного фонду України із відповідною заявою, форма та зміст якої затверджений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_1 , із заявою щодо призначення пенсії від 11.10.2021 року не звертався до органу пенсійного фонду..

Щодо заявлених позовних вимог, в яких позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач стверджує, що звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою від 11.10.2021 року щодо приведення у відповідність його страхового стажу, проте, як вже зазначено вище, судом встановлено, що позивач звернувся до Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою із проханням провести документальну перевірку для подачі звітності з 2004 по 2010 роки, а не із заявою про приведення у відповідність його страхового стажу шляхом проведення документальної перевірки.

Суд зазначає, що зі змісту поданої позивачем заяви неможливо встановити для подачі якої звітності за період з 2004 по 2010 роки, відповідач повинен провести документальну перевірку, оскільки як встановлено судом, та не заперечується сторонами позивач як фізична особа-підприємець припинив підприємницьку діяльність ще у 2014 році.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0903-8/55845 від 13.10.2021 року позивача повідомлено, що для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законодавчих підстав.

Позивач в позовній заяві не оскаржує лист відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0903-8/55845 від 13.10.2021 року, а лише в прохальній частині позовних вимог просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, та зобов`язати зарахувати такий стаж.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

За приписами частини 1 статті 58 Закону №1058, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В силу норм статті 59 Закону №1058, управління Пенсійним фондом здійснюється на основі паритетності представниками держави, застрахованих осіб і роботодавців.

Органами управління Пенсійного фонду є правління та виконавча дирекція Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 60 цього ж закону, вищим органом управління Пенсійного фонду є правління. Правління Пенсійного фонду формується на основі паритетності представників держави, застрахованих осіб і роботодавців.

Повноваження правління Пенсійного фонду встановлені статтею 61 Закону № 1058.

За змістом частин 1, 2 статті 63 Закону №1058, виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція Пенсійного фонду та підвідомчі їй територіальні органи.

Виконавча дирекція Пенсійного фонду є постійно діючим виконавчим органом, організовує та забезпечує виконання рішень правління, діє від імені Пенсійного фонду в межах та в порядку, що визначаються його статутом та Положенням про виконавчу дирекцію Пенсійного фонду, і підзвітна правлінню Пенсійного фонду.

Територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду є головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах. Головні управління та управління Пенсійного фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Територіальні органи створюються і діють на підставі Положення про територіальні органи Пенсійного фонду, затвердженого правлінням Пенсійного фонду.

Права та обов`язки виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів встановлені статтею 64 Закону №1058.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із пунктами 1,2,3 частини 1 статті 64 цього ж Закону, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; 3) вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання.

Підпунктом 5 пункту 6 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, встановлено, що Головне управління Фонду з метою організації своєї діяльності має право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Системний аналіз зазначених вище норм права в їх сукупності дає правові підстави стверджувати, що Головні управління Пенсійного фонду України уповноважені на проведення планових та позапланових перевірок щодо документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати. При цьому, проведення планових та позапланових перевірок може бути здійснений лише у його органах.

Згідно повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, воно має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ч.3 ст.44 Закону №1058).

Крім того, також має право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України (п.1 ч.1 ст.64 Закону №1058).

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з проханням здійснити перевірку відомостей про сплачені (несплачені) страхові внески за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, а ним лише подано заяву від 11.10.2021 року про проведення документальної перевірки для подачі звітності з 2004 по 2010 роки.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З аналізу вказаної норми слідує, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Частиною 2 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Таким чином, обов`язковою умовою правового захисту у суді є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи в сфері публічних правовідносин, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у спеціальних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитися щодо наявності у особи, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивачів передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення дії чи бездіяльності, які оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності таких рішень, дій чи бездіяльності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року в адміністративній справі № 826/4406/16 та від 15 серпня 2019 року в адміністративній справі № 1340/4630/18.

Суд зазначає, що позивачем не наведено обставини, які свідчать про реальне порушення його прав з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (в межах предмету спору), оскільки проаналізувавши зміст позовних вимог, заяву позивача від 11.10.2021 року, лист-відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії, та про проведення перевірки відомостей про сплачені (несплачені) страхові внески за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, або із заявою про зарахування до страхового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог, в яких позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.06.2004 року по 12.12.2014 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення ним підприємницької діяльності, необхідно відмовити.

Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача - Головного управління ДПС у Хмельницькій області, оскільки відповідно до заяви позивача від 10.03.2021 року такі позовні вимоги були виключені.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,м. Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський