Справа № 360/2121/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня 2022 року Справа № 360/2121/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2121/19 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2121/19 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Заяву мотивовано тим, що 20 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

15.07.2019 позовну заяву було повністю задоволено та 23.10.2019 набрало законної сили рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 про:

1) визнання протиправними дій Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21 грудня 2016 року;

2) зобов`язання Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

В подальшому Першим апеляційним адміністративним судом було винесено постанову від 23.10.2019 по справі № 360/2121/19, якою рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року залишено без змін.

Після цього державним виконавцем Головного територіального управління юстиції у Луганській області Антоновою В.Є.(далі державний виконавець) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019 на підставі виконавчого листа № 360/2121/19, виданого 12.11.2019. Рішення суду тривалий час не виконувалося відповідачем, проте у подальшому відповідач почав виконувати рішення суду та з 21 грудня 2016 року виплачувати позивачу пенсію по інвалідності від поранення, контузії, захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, в повному обсязі до 11.12.2021.

11.12.2021 заявник отримав пенсію в розмірі 26949,36 грн, що на 6177,67 грн менше від пенсії, яку він отримав в листопаді.

11.12.2021 заявник звернувся за роз`ясненням на Урядову «гарячу лінію» та сайт Пенсійного фонду України.

04.01.2021 заявник отримав лист відповідь № 14-5564/С-02/8-1200/22 від Головного управління ПФУ в Луганській області, в якому було зазначено, що в листопаді 2021 року ОСОБА_1 було нараховано пенсію в розмірі 33127,03 грн, а у грудні 2021 року пенсія нарахована у розмірі 26949,36 грн у зв`язку з тим, що електронна пенсійна справа потребувала додаткового відпрацювання, і що розпорядженням управління від 29.12.2021 його пенсійна справа приведена у відповідність до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 та борг за період з 01.12.21 по 31.01.22 буде нараховано у сумі 12419,34 грн на виплатні документи у лютому 11.02.2022.

11.02.2022 заявник отримав пенсію в розмірі 26946,16 грн, борг в розмірі 12419,34 грн, про який зазначається в листі № 14-5564/С-02/8-1200/22 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, так і не був йому виплачений, у березні 11.03.2022 він отримав пенсію у розмірі 19340 грн, у квітні 11.04.2022 року 26949,36 грн, в травні 11.05.2022 23246 грн, в червні 11.06.2022 19340 грн, в липні 11.07.2022 20270 грн, що не відповідає розміру згідно вищевказаного рішення суду, а заборгованість по пенсії станом на 11 липня 2022 року складає 98003,45 грн.

23 травня 2022 року заявник направив звернення на вебпортал Пенсійного фонду України № ВЕБ-28000-Ф-С-22-042976 та за № ВЕБ-28000-Ф-С-22-043048 (вх. № 13419/С-2800-22, вх. № 13479/С-2800-22 від 23.05.2022) з вимогою надати роз`яснення, з якої причини йому не виплачується пенсія в повному обсязі, а також вимога виплатити заборгованість та здійснювати виплату пенсію в повному обсязі з індексацією з 11.12.2021 по теперішній час.

У відповідь на зазначене звернення було отримано лист 21.06.2022 від Пенсійного фонду України № 13707-13419/С-03/8-2800/22, в якому зазначено, що з 01.03.2022 розмір пенсійної виплати переглянуто. Пенсію встановлено на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Додатково у відповідь на зазначене звернення заявник отримав лист 11.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 1200-0304-8/15462, в якому зазначено, що розмір його пенсії з 01.03.2022 обмежено десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, заявник вважає, що орган Пенсійного фонду відмовляється виконувати судове рішення, чим порушує його права.

Розглядаючи заяву, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом установлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21 грудня 2016 року; зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

Рішення суду набрало законної сили та позивачеві було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця від 10.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60828870.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з 01.03.2022 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та пенсію встановлено на рівні десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене суд зазначає, що з 01.03.2022 між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області виникли нові правовідносини у зв`язку з перерахунком пенсії. За таких обставин заявникові слід звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку позовного провадження, в межах якого суд має перевірити правомірність здійснення такого перерахунку, а не шляхом подачі заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Щодо заборгованості з пенсії, яка виникла до 01.03.2022, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд зазначає, що рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку.

При цьому в разі відсутності добровільного виконання судових рішень приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Суд звертає увагу на те, згідно з частиною восьмою статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

При вирішені заяви суд виходить із того, що заявник не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.

При цьому заявник не наводить жодних доказів й достатніх обґрунтувань протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі; не наведено жодних обґрунтувань протиправності рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, який здійснює примусове виконання рішення, ухваленого на користь позивача.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги заявника про встановлення судового контролю, відтак, у задоволенні відповідної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2121/19 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун