Справа № 440/8895/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 р. Справа № 440/8895/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2021, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, по справі № 440/8895/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

05.08.2021 ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі відповідач 1, ГУ ПФУ в Полтавській області)

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №440/8895/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 23.07.2021 року № 86 про відмову у підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 з 18.12.1996 по 09.11.1998.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 25.06.2021 року № 14 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що надає право на отримання пільгової пенсії за віком, періоди роботи на посадах: електрозварника ручної дугової зварки 2-го розряду з 06.01.1989 по 12.06.1989; електрозварника другого розряду з 12.06.1989 по 01.11.1989; електрозварника ручної дугової зварки третього розряду з 01.11.1989 року з 18.01.1993; електрозварника ручної дугової зварки четвертого розряду з 18.01.1993 по 16.12.1996; електрозварника 4 розряду з 18.12.1996 по 09.11.1998;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах з дати звернення зі заявою про призначення пенсії, а саме з 18.06.2021.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 908,00 грн.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі № 440/8895/21 стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) судові витрати на правову допомогу у загальній сумі 2000,00 (дві тисячі гривень нуль копійок) грн.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодилось із таким додатковим рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення заяви позивача та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги послалася на Закон України «Про граничний розмір компенсації втрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та не співмірність заявлених позивачем до відшкодування витрат.

Позивачем правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, додаткове рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що

08.11.2021 від представника позивача до суду надійшли документи на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №440/8895/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір про надання професійної правничої, акт наданих послуг, квитанції про сплату коштів тощо.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, виходив з оцінки рівня витрат позивача на правничу допомогу, критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, а також з їх співмірністю зі складністю предмета спору.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 4 статті 134 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження розміру витрат представником позивача надані: ордер на надання правничої допомоги №1052130 від 03.08.2021; договір про надання правової допомоги №1 від 20.04.2021; акт виконаних робіт від 11.10.2021 до договору від 20.04.2021 №1; протокол узгодження договірної ціни щодо надання послуг від 27.07.2021, рахунок-фактуру №1 від 11.10.2021, квитанцію №1 від 11.10.2021.

Відповідно до пункту 5.1 умов договору про надання правової допомоги від 20.04.2021 №1, сторони визначили та встановили, що розмір гонорару визначається протоколом узгодження договірної ціни.

Протоколом узгодження договірної ціни щодо надання послуг від 27.07.2021 передбачено розмір договірної ціни за надані виконавцем послуги 5000,00 грн.

Згідно з актом виконаних робіт від 11.10.2021 встановлено надання адвокатом наступних послуг: усні та письмові консультації - 500,00 грн; вивчення матеріалів судової практики 1000,00 грн; складання позовної заяви - 2000,00 грн; вивчення відзиву на позовну заяву - 500,00 грн; складення клопотання про витребування доказів, адвокатських запитів - 1000,00 грн. Всього загальна вартість наданих послуг адвоката склала 5000,00 грн.

Системний аналіз норм статей 132, 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору, розглядаючи їх через призму принципу співмірності, суд доходить наступних висновків.

Здійснені адвокатом роботи щодо надання консультацій, вивчення матеріалів судової практики, складання позовної заяви, вивчення відзиву на позовну заяву, складення клопотання про витребування доказів, адвокатських запитів є складовими з виконання робіт (надання послуг) зі складання позовної заяви до суду першої інстанції, які сторонами договору про правничу допомогу оцінені в суму 5000 грн, яка є необґрунтованою та непропорційною до предмета спору з урахуванням змісту позовної заяви та обсягу доданих до позову документів, та того, що справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у порядку письмового провадженні).

При вирішенні питання про співмірність розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаними адвокатським об`єднанням роботами (наданими послугами) судом також враховує наявність сталої судової практики щодо вирішення спору з аналогічних по суті правовідносин.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатського об`єднання не є спів мірним із наданими відповідним адвокатом послугами та складністю цієї справи, а відтак правомірно зменшений судом першої інстанції до 2000,00 грн.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

При цьому, колегія суддів зазначає про необгрунтованість посилання апелянта на положення Закону України «Про граничний розмір компенсації втрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», оскільки такий закон втратив чинність ще з 15.12.2017 на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 по справі № 440/8895/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді С.С. Рєзнікова І.М. Ральченко