Справа № 280/4281/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4281/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2021 №3024-2440/К-02/8-0800/21 протиправним та його скасувати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1:

період навчання в професійно-технічному навчальному закладі в Дніпрорудненському індустріальному технікумі з 19.08.1980 по 24.06.1984 - 3 роки 10 місяців 5 днів;

строкову службу в Радянській Армії з 30.06.1984 по 15.05.1986 - 1 рік 10 місяців 13 днів;

період роботи підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею на Бєлгородському СМУ треста Шахтспецстрой з 22.01.1987 по 01.07.1991 - 4 роки 5 місяців 9 днів;

період роботи на ЗАО Артиль старателей Витим м. Бодайбо Бодайбінського району Іркутської області РФ прохідником підземних робіт з повним робочим днем під землею, з 27.10.2016 по 08.05.2017 - 6 місяців 11 днів та з 19.10.2017 по 08.05.2018 - 6 місяців 19 днів;

зобов`язати провести перерахунок пенсії у відповідності до поточного законодавства з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 23.03.2015.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії із зарахуванням до пільгового стажу роботи періоду навчання, служби в армії, а також періодів роботи з 22.01.1987 по 01.07.1991, з 27.10.2016 по 08.05.2017 та з 19.10.2017 по 08.05.2018, оскільки наявність пільгового стажу роботи підтверджується записами у трудовій книжці. Позивач має право на обчислення пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 22.01.1987 по 01.07.1991 включно до спеціального стажу, який дає право на пільгову пенсію за віком згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 27.10.2016 по 08.05.2017 включно та з 19.10.2017 по 08.05.2018 включно до стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.03.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.03.2015 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

25.02.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою, в якій просив провести перерахунок стажу, зарахувавши до спеціального стажу роботи за Списком №1 періоди навчання, служби в армії, а також періоди роботи з 22.01.1987 по 01.07.1991, з 27.10.2016 по 08.05.2017 та з 19.10.2017, та провести перерахунок пенсії.

Листом від 15.03.2021 №3024-2440/К-02/8-0800/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачу у здійсненні такого перерахунку.

В обґрунтування зазначеної відмови відповідач зазначив, що період навчання в Дніпрорудненьському індустріальному технікумі з 01.09.1980 по 10.05.1983 зараховано тільки в загальний трудовий стаж, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 даний період не зараховано, оскільки навчання у технікумі не враховується до пільгового стажу при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. Зарахувати періоди роботи в ЗАО «Артіль старателів «Вітім» з 27.10.2016 по 08.05.2017 та з 19.10.2017 по 08.05.2018 відповідач не має права з тих підстав, що перерахунок пенсії за Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних в частині пенсійного забезпечення, що набуло чинності з 13.03.1992, не передбачено. Відповідач також зазначив, що періоди роботи згідно довідки № 289-а, виданої Білгородським шахтобудівельним управлінням, а саме з 22.01.1987 по 01.07.1991 включено до пільгового стажу за Списком № 1; з 01.07.1991 по 18.09.1997 включено до пільгового стажу повний робочий день під землею, який передбачено ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Водночас, робота на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік не може бути зарахована у стаж, передбачений цим Законом.

Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, з огляду на вимоги апеляційної скарги та наведені в ній доводи, оскаржено в частині задоволених позовних вимог, які стосуються права позивача на зарахування періодів роботи позивача з 22.01.1987 по 01.07.1991 включно до спеціального стажу, який дає право на пільгову пенсію за віком згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 27.10.2016 по 08.05.2017 включно та з 19.10.2017 по 08.05.2018 включно до стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в цій частині задоволених позовних вимог.

Щодо права позивача на зарахування періоду роботи підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею на Бєлгородському СМУ треста Шахтспецстрой з 22.01.1987 по 01.07.1991, з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VІ) поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VІ встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, яка визначає мінімальний розмір пенсії за віком, передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці , та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Тобто пільги, передбачені статтею 8 Закону № 345-VІ, застосовуються до шахтарів щодо підвищеного мінімального розміру пенсії за віком. Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому цією правовою нормою передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію особам, на які розповсюджуються дія цього закону.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 зазначеного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої наказом №162 від 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в періоди роботи з 1983-1993) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Аналогічні норми містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду, є виконання робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Проте, враховуючи вищезазначені норми законодавства, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи та повністю відповідає вимогам їх ведення, в тому числі і в спірний період.

Так, записами у трудовій книжці підтверджується:

22.01.1987 позивач прийнятий до Білгородського ШБУ треста Шахтспецбуд на Запорізьку дільницю підземним електрослюсарем по 3 розряду з повним робочим днем під землею;

01.07.1991 позивача переведено підземним проходчиком 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Зазначений період роботи позивача зараховано як період роботи за Списком №1, однак відмовлено у його зарахуванні до стажу згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відмовляючи у зарахуванні період роботи за Списком №1, відповідач посилається на довідку Білгородського шахтобудівельного управління №289-а. У вказаній довідці зазначено, що позивач працював на будівництві шахтних стволів рудників ЕЖРК, зайнятого видобуванням руди, у складі Запорізької дільниці Білгородського ШБУ-ФГУП Трест Шахтспецбуд, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу в період, зокрема, з 22.01.1987 по 01.07.1991. Тобто, у записах трудової книжки та уточнюючій довідці містяться розбіжності щодо часу зайнятості позивача безпосередньо на підземних роботах. При цьому, довідка містить запис про відсутність у позивача роботи із скороченим робочим днем.

Однак, з урахуванням того, що трудова книжка позивача, яка є основним документом, що підтверджує його стаж роботи, містить запис про займану посаду і період виконуваної роботи, а також те, що дана робота виконувалася повний робочий день, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що до уваги має братися саме запис у трудовій книжці позивача.

Таким чином, період з 22.01.1987 по 01.07.1991 є таким, що має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право позивачу на пільгову пенсію за віком згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи на ЗАО «Артиль старателей Витим» м. Бодайбо Бодайбінського району Іркутської області РФ прохідником підземних робіт з повним робочим днем під землею з 27.10.2016 по 08.05.2017 - 6 місяців 11 днів та з 19.10.2017 по 08.05.2018 - 6 місяців 19 днів.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно ст. 58 Закону № 1058-ІV на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 с. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як вже зазначалося вище, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Згідно трудової книжки:

з 27.10.2016 по 08.05.2017 позивач працював проходчиком підземних робіт з повним робочим днем під землею в (надалі мовою оригіналу) в Закрытом акционерном обществе «Артель старателей Витим» м. Бодайбо Бодайбінського району Іркутської області РФ;

з 19.10.2017 по 08.05.2018 - проходчиком з повним робочим днем під землею на тому ж підприємстві.

Даний стаж набутий в Російській Федерації, а питання врахування періодів роботи громадян України в Російської Федерації до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних між Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до частини другої статті 6 Угоди Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність. В свою чергу обчислення стажу, у тому числі пільгового, здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №676/6166/16-а та від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а.

Відмовляючи у зарахуванні позивачу періодів його роботи періоди роботи у ЗАТ «Артель старателей Витим» з 27.10.2016 по 08.05.2017 та з 19.10.2017 по 08.05.2018 відповідач не навів обґрунтувань підстав такої відмови.

Слід зазначити, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2021 №3024-2440/К-02/8-0800/21 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а отже визнанню протиправним та скасуванню не підлягає.

Таки чином, періоди роботи позивача з 27.10.2016 по 08.05.2017 та з 19.10.2017 по 08.05.2018 мають бути зараховані до стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров