Справа № 520/27241/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

19 липня 2022 р. справа № 520/27241/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з викликом (повідомленням) осіб справу за Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ" до Державної податкової служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ" (далі за текстом - заявник, платник, Товариство, ТОВ) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання противоправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної №37 від 22 липня 2021 року направленої ТОВ "ТЕРМОЗАХИСТ"; 2) зобов`язання Державну податкову службу України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) прийняття та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №37 від 22 липня 2021 року датою її направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ" (адреса: 61128, м. Харків, проспект Льва Ландау, б. 171, ).

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що спірну податкову накладну протиправно не прийнято до реєстрації з підстав порушення вимог ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки платником податків здійснено всі необхідні та належні заходи, направлені на реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач, Державна податкова служба України (далі за текстом - контролюючий орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, ДПС, Служба), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що у даному випадку повноваження контролюючого органу були реалізовані правильно, оскільки кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_1 , яким засвідчено електронний документ, не був чинним на дату складання спірної податкової накладної.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже доходить висновку, що учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Установлені обставини спору полягають у наступному.

Заявник є резидентом України - юридичною особою приватного права, набув правового статусу платника податку на додану вартість.

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на 22.07.2021 року (на дату складання спірної податкової накладної) керівником Товариства значився - ОСОБА_2 .

Вказане відповідачем не заперечується та не спростовано.

Станом на 11.08.2021 року (на дату направлення на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних спірної податкової накладної) керівником Товариства за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань значився - ОСОБА_3 .

25.05.2021 року між ТОВ «Термозахист» в особі директора Андросова Олександра Сергійовича (Підрядник) та ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» в особі директора Архипенко Павла Васильовича (Замовник) було укладено Договір підряду № 2505Т (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Замовник доручив, а Підрядник зобов`язався на свій ризик, власними і залученими силами виконати роботи по монтажу термостійких чохлів «Терм-А» на лінії варки Наnsel «ChokoCrazy» інв. № 5720, що розташовані на території ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», за адресою: м. Харків, вул. Батозька, буд. 2-К.

Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору загальна ціна Договору, в яку входить вартість усіх робіт, що повинні бути виконані Підрядником згідно з п. 1.1. Договору, вартість власних додаткових матеріалів і комплектуючих монтажних елементів, які надаються Підрядником, за цим Договором, а також вартість транспортних витрат Підрядника, складає 200.388,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 33.398,00 грн.

Згідно з п. 3.1. Розділу 3 Договору, оплата загальної ціни Договору, вказаної в п. 2.1. Договору, здійснюється Замовником в гривнях шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок Підрядника, вказаний у цьому Договорі, в наступному порядку: 3.1.1. перший платіж в розмірі 80% протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт Замовник має перерахувати Підряднику на розрахунковий рахунок; 3.1.2. остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюються Замовником на підставі підписаного сторонами Акту виконаних робіт та за умови реєстрації Підрядником податкової накладної на повну вартість виконаних робіт в єдиному реєстрі податкових накладних протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання від Підрядника в електронному вигляді податкової накладної.

22.07.2021р. сторонами Договору підписано Акт надання послуг № 32 до Договору № 2505Т від 25.05.2021р. та цього ж дня складено податкову накладну № 37 від 22.07.2021р. на загальну суму 200.388,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 33.398,00 грн.

Водночас, наказом № ТЕ000000001 від 04.08.2021р. припинено трудовий договір та звільнено з посади директора ТОВ «ТЕРМОЗАХИСТ» ОСОБА_2 .

Рішенням єдиного учасника ТОВ «ТЕРМОЗАХИСТ» ОСОБА_4 від 04.08.2021р. вирішено внести зміни до інформації про кінцевого бенефіціарного власника Товариства, звільнити з посади директора ОСОБА_2 та призначити замість нього ОСОБА_3 .

Наказом № ТЕ000000030 від 05.08.2021р. призначено на посаду директора ТОВ «ТЕРМОЗАХИСТ» ОСОБА_3 .

Цього ж дня, 05.08.2021р., ТОВ «ТЕРМОЗАХИСТ» було отримано повідомлення про припинення електронного документообігу.

11.08.2021р. було відновлено доступ до електронного документообігу та отримано електроні ключі для нового директора.

Цього ж дня, 11.08.2021р. засобами телекомунікаційного зв`язку заявник в особі ОСОБА_3 (з використанням власного електронного підпису) направив вказану податкову накладну № 37 від 22.07.2021р. для реєстрації в Реєстрі, яка була доставлена до ДПС України, проте, документ не прийнято з підстав порушення вимог ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_1 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання спірної податкової накладної, що підтверджено квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.08.2021р.

Ці обставини підтверджені матеріалами справи, ДПС не спростовані.

Заявник листом вих. № 94 від 23.11.2021р. звертався до ГУ ДПС у Харківській області з проханням підтвердити статус «Зареєстрованої» для податкової накладної № 37 від 22.07.2021р., проте, ГУ ДПС у Харківській області на вказаний лист було надано відповідь вих. № 55090/6/20-40-18-17-21 від 07.12.2021р.. з вказівкою що така накладна не зареєстрована.

Відповідачем ані у ході вчинення волевиявлення з приводу не прийняття спірної податкової накладної на реєстрацію в Реєстрі, ані під час розгляду справи судом, реальності та достовірності цих подій не спростовано, необґрунтованості твердження заявника шляхом подання відповідних доказів не доведено.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для вчинення контролюючим органом діянь щодо не прийняття спірної податкової накладної до реєстрації в Реєстрі стало те, що кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_1 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання спірної податкової накладної.

Не погодившись зі відповідністю закону волевиявлення контролюючого орану з приводу неприйняття до реєстрації податкової накладної в Реєстрі, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення контролюючого органу, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Правила справляння податку на додану вартість з 01.01.2011р. регламентовані приписами розділу V Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.п. "а" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п.201.10 ст.201 названого кодексу реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Разом з тим, у спірних відносинах, останнім днем для реєстрації податкової накладної, складеної 22.07.2021р., є дата - 15.08.2021р.

Суд відмічає, що функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за нормами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), нормами Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014р. із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569), нормами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі за текстом - Порядок зупинення №1165).

При цьому, зі змісту Порядку №1246 та Порядку зупинення №1165 слідує, що в Україні Державою у сфері податкової справи запроваджено два рівня податкового контролю у процедурі реєстрації податкових накладних платників податків у Реєстрі.

Успішним процедурним результатом подолання першого рівня податкового контролю є автоматизоване (тобто таке, що вчиняється безвідносно до волі конкретного працівника контролюючого органу, а виключно за допомогою ресурсів інформаційного продукту програмного забезпечення) управлінське волевиявлення з приводу прийняття податкової накладної до Реєстру.

Так, за правилами п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Таким чином, управлінське волевиявлення контролюючого органу з приводу реєстрації податкової накладної платника податків у Реєстрі може бути втілено у формі: 1) письмового документа квитанції про відмову у прийнятті податкової накладної до Реєстру; 2) письмового документа квитанції про прийняття податкової накладної до Реєстру і зупинення реєстрації; 3) письмового документа квитанції про прийняття податкової накладної до Реєстру і реєстрації податкової накладної.

Відтак, другий рівень податкового контролю за нормами Порядку зупинення №1165 застосовується до вже фізично прийнятої до Реєстру податкової накладної, котра зберігається у базах даних контролюючого органу у якості електронного документа.

Так, відповідно до п.п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01.02.2020р. в Україні діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 (далі за текстом - Порядок зупинення №1165).

Відповідно до п.п.3-5 Порядку зупинення №1165 податкова накладна, котра не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.

За правилом п.6 Порядку зупинення №1165 окремою та самостійною підставою для вчинення волевиявлення з приводу зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі є відповідність платника критерію ризиковості.

Пунктом 11 Порядку зупинення №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, причиною зупинення процедури реєстрації податкової накладної в Реєстрі згідно з нормами Порядку зупинення №1165 є або критерій (критерії) ризиковості платника податку, або критерій ризиковості господарської операції, або одночасне поєднання обох згаданих факторів.

Постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165 одразу з Порядком зупинення №1165 було затверджено і Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом Порядок прийняття рішень №1165).

Згідно з п.4 Порядку прийняття рішень №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У даному конкретному випадку має місце випадок вчинення контролюючим органом відмови у прийнятті податкових накладних заявника до Реєстру.

Отже, об`єктивні дані про те, що спірна податкова накладна у якості електронного документу залишились у фізичному розпорядженні контролюючого органу та існує реальна можливість продовження процедури реєстрації податкової накладної у Реєстрі слід визнати відсутніми як у матеріалах справи, так і в умовах фактичної дійсності.

Проте, така ситуація склалася виключно з волі ДПС України, котрою було розроблено саме такий технічний порядок функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр).

Суд констатує, що саме такий порядок функціонування Реєстру у випадку зміни керівника платника ПДВ (чи працівника, уповноваженого на складання податкових накладних шляхом підписання електронним цифровим підписом) взагалі унеможливлює виправлення платником податків помилки у справлянні ПДВ у минулих відносинах попередніх звітних податкових періодів за правилами ст.50 та ст. 201 Податкового кодексу України (недоплата грошових зобов`язань/заниження грошових зобов`язань), адже податкова накладна за подією виникнення податкового зобов`язання з ПДВ протягом 1095 днів у зворотньому часовому вимірі завжди буде складена календарною датою виникнення податкового зобов`язання з ПДВ (тобто складена календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДПС України значилась одна особа) і подана до Реєстру не раніше від календарної дати створення згаданої податкової накладної у якості електронного документу (тобто календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДПС України може значитись інша особа).

За таких обставин, платник податків об"єктивно позбавлений будь-якої можливості виправити раніше вчинену помилку, що суперечить правилу юридичної визначеності як невід`ємному складовому елементу запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права.

Тому суд повторно наголошує, що реально вчинена відмова у прийнятті податкової накладної до Реєстру не задовольняє вимозі юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу юридичної визначеності, позаяк не конкретизує з достатньою чіткістю та поза розумним сумнівом суті та змісту претензій владного суб`єкта до платника податків.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом пункту 2 глави II Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами затверджено наказом Міністерства фінансів України « 06» червня 2017 року № 557 (далі - Порядок № 557), автор (яким у цій справі є позивач) створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством дія відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами). Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувана (підписувачів) та печатки (за наявності).

Юридичні особи набувають статусу суб`єкта електронного документообігу з дати приєднання до Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку.

Приєднання до Договору здійснюється шляхом надсилання до контролюючого органу першого будь-якого електронного документа у встановленому форматі (стандарті) з дотриманням вимог законодавства. Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором відповідної квитанції про прийняття контролюючим органом такого документа (пункт 1 глави III Порядку № 557).

Відповідно до п. 5-7 глави II Порядку № 557 у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня. Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Доказів здійснення перевірки правового статусу кваліфікованого електронного підпису особи ОСОБА_3 та виявлення його не чинності, на момент реєстрації податкової накладної, матеріали справи не містять. Так само як, доказів на підтвердження або спростування наявності чинного кваліфікованого електронного підпису особи ОСОБА_2 , на момент складання податкової накладної.

Водночас, станом на день реєстрації спірної податкової накладної 11.08.2021 року, ОСОБА_3 числиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань керівником, а ТОВ «ТЕРМОЗАХИСТ» набуло статусу суб`єкта електронного документообігу відповідно до першого електронного документа, що підтверджується відомостями, зазначеними в квитанції про неприйняття податкової накладної, та не заперечується відповідачем.

За правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02.07.2019 року у справі № 2340/3802/18 вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Водночас, слід зазначити, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.06.2019 в справі № П/811/2249/17 висловлена правова позиція щодо врахування підстав неможливості вчасної реєстрації податкових накладних, зокрема, обставин зі зміни керівника підприємства, які були прямо пов`язані з переукладенням договору про визнання електронних документів, укладення якого є невід`ємною підставою для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису.

За таких обставин, неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків (в даному випадку несвоєчасна реєстрація податкової накладної) не повинно тягти за собою покладення на суб`єктів господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків.

Системно проаналізувавши положення ч.1 ст.2 КАС України та ст.ст.185, 187, 200, 201 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах об`єктом судового захисту є не суб`єктивне право платника податків (оскільки має місце імперативно встановлений обов`язок здійснити реєстрацію податкової накладної), а саме інтерес платника на усунення створеної контролюючим органом перешкоди у виконанні обов`язку з реєстрації податкової накладної.

У ході розгляду справи контролюючий орган не подав до суду жодних доказів існування об`єктивних перешкод у примусовій реєстрації спірної податкової накладної.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при вчиненні оскаржуваних діянь не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України.

Факт створення додаткової та необґрунтованої перешкоди у виконанні обов`язку особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову в частині визнання протиправними реально вчинених управлінських волевиявлень з приводу відмови у прийнятті податкової накладної Товариства до Реєстру.

Припинення дії створеної оскарженим управлінським волевиявленням перешкоди в реєстрації накладної в Реєстрі зумовлює потребу в обтяженні ДПС України прийняти до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №37 від 22 липня 2021 року датою її направлення.

Вирішуючи спір за епізодом зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №37 від 22 липня 2021 року датою її направлення, суд зазначає, що події відмови зареєструвати спірну податкову накладну, ще не відбулись, оскільки останню контролюючим органом взагалі не було прийнято до реєстрації і в матеріалах справи відсутні докази стосовно наміру владного суб`єкта порушувати права позивача у цій частині, а тому зазначені вимоги заявлені на майбутнє, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав оцінку усім юридично значими факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; вичерпно реалізував юридичні механізми з`ясування об`єктивної істини в контексті змісту та мотивів оскарженого управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу за заявою позивача, судом буде вирішуватися в порядку ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття для реєстрації податкової накладної №37 від 22 липня 2021 року, направленої Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ".

Зобов`язати Державну податкову службу України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) прийняти до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №37 від 22 липня 2021 року, виписану Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ" (адреса: 61128, м. Харків, проспект Льва Ландау, б. 171, ), датою її направлення до Єдиного реєстру податкових накладних.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМОЗАХИСТ" (адреса: 61128, м. Харків, проспект Льва Ландау, б. 171, ) частину витрат по оплаті судового збору у розмірі 1816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять гривень) 00 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева