Справа № 826/9359/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9359/18 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЙДОДИР" про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОЙДОДИР»), в якому просило:

- прийняти постанову суду щодо застосування заходів реагування до Відповідача, а саме: тимчасово зупинити господарську діяльність підприємства ТОВ "МОЙДОДИР" за адресою: вул. Комунарська, 97, м. Кагарлик, Київська область до моменту розроблення та узгодження з Держпродспоживслужбою проект організації санітарно-захисної зони та отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, відповідач, займаючись своєю виробничою діяльністю, не дотримуючись встановлених санітарних правил і норм, створює несприятливі та небезпечні умови для життєдіяльності людини і може негативно впливати на її здоров`я, шкідливий вплив якого створює загрозу здоров`ю і життю населення.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «МОЙДОДИР» здійснює господарську діяльність з виробництва меблів для ванних кімнат за адресою: 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 97.

20.02.2018 року Кагарлицьким районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на підставі ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі звернення гр. ОСОБА_1 від 20.12.2017 року, наказу від 15.02.2018 №135-Д та погодження Державної регуляторної служби України від 09.02.2018 №1298, здійснено позапланову перевірку господарської діяльності ТОВ «Мойдодир» за адресою: вул. Комунарська, 97, м.Кагарлик, Київська область, 09200.

За результатами позапланової перевірки дотримання санітарного законодавства ТОВ "МОЙДОДИР" складено Акт від 20.02.2018 року, яким виявлено: нормована санітарно-захисна зона розміром 50 м від джерел викидів забруднюючих речовин-дільниця фарбування та котельня де спалюються відходи виробництва (ДВП та МФП пофарбовані), до межі житлової забудови (житловий будинок по вул. Комунарська, 99 ) не витримана, проект організації санітарної захисної зони не надано. Документи дозвільного характеру на викиди забруднюючих речовин атмосферне повітря та паспорти на установки очистки газу, що встановлені на джерела викидів відсутні на підприємстві. Висновки санітарно-епідеміологічної експертизи на камеру ручної покраски та покрасочну лінію не представлені.

21.02.2018 року винесено припис №1 ТОВ "МОЙДОДИР" із строком на усунення порушень вимог санітарного законодавства.

Відповідно до змісту Припису від 21.02.2018 року №1: «встановити санітарно-захисну зону ТОВ «Мойдодир» від джерел шкідливості підприємства відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за «Методикой расчета концетраций атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий» ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (відстані до житлової забудови, фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та інш.). Надати копію проекта організації санітарно-захисної зони.; забезпечити виконання заходів по охороні атмосферного повітря із дотриманням ГДК забруднюючих речовин у повітрі сельбищних територій і 0.8 ГДК у місцях масового відпочинку населення з урахуванням комбінованої дії речовин або продуктів їх трансформації в атмосфері відповідно до переліку ГДК, затвердженого в установленому порядку; надати документи дозвільного характеру на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та паспорти на установки очистки газу, що встановлені на джерела викидів. Висновки санітарно-епідеміологічної експертизи на камеру ручної покраски та покрасочну лінію».

Відповідно до статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2018 № 887-Д, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, спільно з Кагарлицьким районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 31.05.2018 року проведено позапланову перевірку з метою перевірки виконання суб`єктом господарювання ТОВ «Мойдодир» припису №1 від 21.02.2018 року, щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу від 20.02.2018 року.

За результатами перевірки складено акт №887/а від 31.05.2018 року та встановлено, що вимоги, які містяться у наданому приписі №1 від 21.02.2018 року, щодо усунення порушень, виявлених попередньою перевіркою, не виконано.

Відповідно до Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/107440 від 26.11.2013 року затвердженого Держсанепідемслужбою в Київській області, в якому зазначено, що згідно «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом МОЗ України від 19.06.1996 року №173, підприємство ТОВ "МОЙДОДИР" відноситься до V класу небезпеки, розмір санітарно-захисної зони складає - 50.0 м. СЗЗ витримана. Найбільша житлова забудова - гуртожиток, знаходиться в західному від підприємства напрямку. Мінімальна відстань від джерел викидів до житлової забудови становить 51.0 метрів. Відповідно до протоколу дослідження повітря населених місць від 07.11.2013 року № 722 у відібраних пробах відстані 50.0 м від джерела забруднення (межа СЗЗ) концентрація: вуглецю оксиду, двоокису азоту, вуглеводнів насичених С12-С19 у перерахунку на сумарний органічний вуглець, ртуті металічної, марганцю оксиду, заліза оксиду, пилу (зважених речовин) та речовин, що мають сумацію дії не перевищує ГДК «Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря населених пунктів» ДСП 201-97».

За результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи документи у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для ТОВ "МОЙДОДИР" за наданим зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

Відповідно до п. 4.1.9. Проекту реконструкції власних нежитлових приміщень колишньої виробничої бази АТП) під меблеву фабрику по вул. Комунарській, 97 у місті Кагарлик Київської області: «Розміри санітарно-захисної зони (СЗЗ), м, встановлюються відповідно до «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» (наказ Мінохорони здоров`я України № 173 від 19.06.96).

Згідно з додатком 4, розділ «Виробництво по обробці деревини» підприємство ТОВ "МОЙДОДИР" відноситься до V класу (підприємства столярно-теслярні, меблеві, паркетні) з розміром санітарно-захисної зони 50 м. Санітарно-захисна зона витримана. Фабрика знаходиться в промисловій зоні м. Кагарлик, та віддалена від житлових будівель, дитячих осередків, дошкільних закладів, шкіл тощо, що видно з генплану проєкта та ситуаційної схеми проєкта. Враховуючи відсутність вищеназваних будівель та закладів на межі СЗЗ розрахункова концентрація всіх забруднюючих речовин не перевищує їх граничнодопустимі концентрації ГДК), необхідності в коригуванні санітарно-захисної зони немає. Розмір СЗЗ приймається рівнем 50 м.».

Згідно дозволу № 0-42 від 08.05.2014 року виданого Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації, ТОВ "МОЙДОДИР" дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Термін дії дозволу з 08.05.2014 рік по 08.05.2024 рік.

Відповідно до протоколів дослідження повітря населених місць № 121-1/18 та № 121-2/18 від 31.07.2018 року (копії наявні в матеріалах справи) на підставі яких встановлено, що у відібраних пробах повітря на відстані 51 м від джерел забруднення, концентрації забруднюючих речовин не перевищують максимально разової ГДК, що відповідає вимогам гранично-допустимих концентрацій хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць.

Вважаючи, що недотримання відповідачем санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх життю та здоров`ю, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз. 1, 2 пп. 1 п. 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 № 761, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів.

В силу приписів абз. 3-7 пп. 1 п. 4 Положення Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області відповідно до покладених на нього завдань у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів здійснює державний нагляд (контроль) за: харчовими продуктами, іншими об`єктами санітарних заходів, пов`язаними з продуктами тваринного походження, біологічними продуктами, субстанціями, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу; діяльністю суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, перевезення, зберігання, реалізацію органічної продукції (сировини); проведенням ветеринарно-санітарної експертизи на потужностях, які використовуються для виробництва харчових продуктів, а також на агропродовольчих ринках; безпечністю харчових продуктів у процесі їх виробництва та/або обігу.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч. 5 цієї статті, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності); перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (ч. 6 ст. 7 Закону №877-V).

За приписами ч. 7 ст. 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 24.07.2000 №918 та Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.99 №1109, наказом Міністерства охорони здоров`я України №247 від 09.10.2000, затверджено Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи (далі - Порядок №247).

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №247 виконавцями державної санітарно- епідеміологічної експертизи є установи та заклади державної санітарно-епідеміологічної служби України, а в особливо складних випадках (відсутність відповідних санітарних норм, вимог стосовно об`єкта експертизи - критеріїв безпеки, умов використання, гігієнічних та епідеміологічних регламентів тощо, імпортна продукція, продукція спеціального призначення або виготовлена без нормативних документів, затверджених згідно з чинним законодавством України, об`єкти, дослідження яких потребує спеціальних методів, та об`єкти, визначені головним державним санітарним лікарем України тощо) експертиза проводиться комісіями, які утворюються головним державним санітарним лікарем та які вповноважені на відповідний профіль діяльності.

Пунктом 5.1. Порядку №247 заявниками державної санітарно-епідеміологічної експертизи є власники об`єкта експертизи або вповноважені ними особи.

Пунктом 7.4. Порядку №247 визначено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза включає такі етапи:

- звернення заявника у випадках, передбачених пунктом 7.2. цього Порядку, до Департаменту державного санітарно-епідеміологічного нагляду Міністерства охорони здоров`я України, а у випадках, передбачених пунктом 7.1.,

- до установ, закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України;

- здійснення вимірювань, досліджень об`єктів, наукового обґрунтування відповідних вимог щодо об`єкта експертизи (показників безпеки та умов використання тощо) та оформлення звіту;

- проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та оформлення її результатів у вигляді протоколу експертизи;

- підготовка проекту висновку;

- затвердження висновку експертизи та внесення його до реєстру висновків експертизи.

Відповідно до пункту 7.11. Порядку №247 установа, заклад державної санітарно- епідеміологічної служби або експертна комісія на підставі отриманих документів проводять державну санітарно-епідеміологічну експертизу, про що складають протокол експертизи, готують проект висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи (додатки 5, 6, 7) у двох примірниках.

Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ встановленої форми містить:

- реквізити висновку як документа (назва об`єкта експертизи; назва виробника продукції, розробника документа, країна; назва заявника, країна заявника; сфера застосування об`єкта експертизи (можливий споживач); сфера реалізації (через роздрібну торгівлю, аптечну мережу, для промислового використання, без права реалізації через роздрібну мережу); назва виконавця експертизи, номер протоколу; термін дії висновку; відповідальний за дотримання вимог висновку; примітки, опис ознак об`єкта експертизи;

- медичні вимоги безпеки для життя і здоров`я людини (критерії безпеки, показники, їх граничнодопустимі рівні, встановлений конкретний термін придатності тощо), яким повинен відповідати об`єкт експертизи, з якими має ознайомитись і які зобов`язується виконувати заявник - власник об`єкта експертизи, а також які є предметом подальшого державного санітарно-епідеміологічного нагляду;

- перелік відповідних методів їх контролю, які повинні бути перевірені в ході експертизи стосовно можливості застосування для контролю об`єкта експертизи;

- рекомендації щодо місця, періодичності та обсягів перевірок об`єкта в ході державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

На кожен об`єкт експертизи готується окремий висновок згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП) ДК 016-97 або Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) ДК 017-98.

Підготовлений висновок, підписаний керівником експертної комісії, установи, закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, надається головному державному санітарному лікарю на затвердження, при цьому до висновку додається протокол експертизи, підписаний керівником та членами експертної комісії.

Пунктом 7.12. Порядку №247, висновки у двох примірниках затверджує власним підписом та печаткою головний державний санітарний лікар або вповноважені ним заступники, яким делеговані повноваження в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку №247, забороняється використання або функціонування об`єктів експертизи без наявності позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №173 від 19.06.1996, затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (далі - Правила №173) (в редакції, чинній на час затвердження оскаржуваного висновку), які є обов`язковими для дотримання всіма державними, кооперативними, колективними та приватними підприємствами, організаціями та установами незалежно від відомчого підпорядкування та форм власності, а також посадовими особами та громадянами України, інвесторами- громадянами інших держав. При вирішенні питань планування та забудови населених пунктів необхідно керуватися вимогами діючих будівельних норм і правил та інших інструктивно-методичних документів, узгоджених з Міністерством охорони здоров`я України, що використовуються для вказаних цілей.

Пунктом 5 Правил №173 встановлено вимоги до розташування та організації виробничої території, зокрема передбачено, що до складу виробничої території входять: промислова, комунально-складська, науково-виробнича зони, споруди зовнішнього транспорту та міської вулично-дорожньої мережі. Розміщення вказаних зон визначається містобудівними і санітарно-гігієнічними нормами відповідно до санітарної класифікації підприємств, профілізації населеного пункту, особливостей місцевих умов і т.ін.

Підпунктом 5.4. пункту 5 Правил №173 визначено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд , в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів, в тому числі:

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами забруднення атмосферного повітря шкідливими, із неприємним запахом хімічними речовинами та біологічними факторами, безпосередньо від джерел забруднення атмосфери організованими викидами (через труби, шахти) або неорганізованими викидами (через ліхтарі будівель, димлячі і паруючі поверхні технологічних установок та інших споруд, тощо), а також від місць розвантаження сировини, промпродуктів або відкритих складів;

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами шуму, ультразвуку, вібрації, статичної електрики, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів від будівель, споруд та майданчиків, де встановлено обладнання (агрегати, механізми), що створює ці шкідливості;

- для теплових електростанцій, промислових та опалювальних котелень - від димарів та місць зберігання і підготовки палива, джерел шуму;

- для санітарно-технічних споруд та установок комунального призначення, а також сільськогосподарських підприємств та об`єктів - від межі об`єкта.

На зовнішній межі санітарно-захисної зони, зверненої до житлової забудови, концентрації та рівні шкідливих факторів не повинні перевищувати їх гігієнічні нормативи (ГДК, ГДР), на межі курортно-рекреаційної зони - 0,8 від значення нормативу. Територія санітарно-захисної зони не повинна розглядатись як резерв розширення підприємств, сельбищної території і прирівняних до них об`єктів.

Відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 Правил №173, розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об`єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за «Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий» ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів.

Згідно з підпунктом 5.6. пункту 5 Правил №173, основою для встановлення санітарно-захисних зон є санітарна класифікація підприємств, виробництв та об`єктів, що наведена у додатку №4 Розміри санітарно-захисних зон та санітарних розривів від сільськогосподарських Підприємств і виробничих комплексів слід приймати відповідно до «Санитарных правил для животноведческих предприятий», «Санитарных правил и норм размещения, устройства и єксплуатации малых ферм для содержания животных (скота, птицы, зверей) в населенных пунктах Украинской ССР» №5.02-12/11, ДБН Б.2.4-3-95 «Генеральні плани сільськогосподарських підприємств» (додаток №5).

Підпунктом 5.7. пункту 5 Правил №173 визначено, що санітарно-захисна зона для підприємств та об`єктів, що проектуються з впровадженням нової технології або реконструюються, може бути збільшена при необхідності та належному техніко-економічному та гігієнічному обґрунтуванні, але не більше, ніж в 3 рази у випадках: відсутності способів очищення викидів; неможливості знизити надходження в навколишнє середовище хімічних речовин, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів до меж, встановлених нормативами; при розташуванні житлової забудови, оздоровчих та інших прирівняних до них об`єктів з підвітряного боку відносно підприємств в зоні можливого забруднення атмосфери.

Якщо трикратне збільшення санітарно-захисної зони не забезпечує припинення впливу підприємства на стан навколишнього середовища та здоров`я населення, слід приймати рішення відповідно до п.5.5 цих Правил.

Розміри санітарно-захисної зони можуть бути зменшені, коли в результаті розрахунків та лабораторних досліджень, проведених для району розташування підприємств або іншого виробничого об`єкта, буде встановлено, що на межі житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі, рівні шуму, вібрації, ультразвуку, електромагнітних та іонізуючих випромінювань, статичної електрики не перевищуватимуть гігієнічні нормативи.

Підпунктом 5.9. пункту 5 Правил №173 визначено, що розміри санітарно-захисних зон для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями, а також зміна цих зон (збільшення чи зменшення згідно з пунктом 5.7) для підприємств і виробництв І-ПІ класів небезпеки затверджуються Головним державним санітарним лікарем України на підставі висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи проектних матеріалів на будівництво зазначених об`єктів.

Дослідивши Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/107440 від 26.11.2013 року, який затверджений Держсанепідемслужбою в Київській області, судом встановлено, відповідність санітарно-захисної зони фабрики ТОВ «МОЙДОДИР» встановленим нормативам. Строк дії даного висновку до 26.11.2018 року. Тобто, Відповідач на момент виникнення спірних правовідносин мав чинний висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи та дозволи, які необхідні для законного функціонування промислового підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т АН О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова