Справа № 640/2035/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2035/21 Суддя першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у здійсненні виплати щомісячної грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлену листом від 29.12.2020 року ВСЗ/6677;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим званням за період з 11.09.2020 року по 11.09.2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянти обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

28 червня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 23689, від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено відповідно до норм чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 після звільнення з військової служби жодного дня не перебував у ситуації відсутності джерел забезпечення, оскільки на наступний день після звільнення з військової служби почав отримувати заробітну плату як прокурор, за таких обставин, на позивача поширюється аб. 5 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р., згідно з яким особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді), і в даному випадку допустимим є поширене тлумачення вказаного положення, що включає не лише військову службу, а й будь-яку службу, якою є публічна служба в органах прокуратури, отже у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог під час прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, підполковника юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби наказом Міністра оборони України від 09.09.2020 р. №442 в запас на підставі пп. «г» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку зі скороченням штатів); наказом Військового прокурора Центрального регіону України від 10.09.2020 р. №97 о/с ОСОБА_1 з 10.09.2020 р. звільнений з посади прокурора відділу представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері та в оборонно-промисловому комплексу управління представництва інтересів держави, протидії корупції у воєнній сфері військової прокуратури Центрального регіону України, та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11.09.2020 р. №122 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду прокурора відділу організації діяльності прокурора у провадженні у справах про адміністративні правопорушення.

10.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою, у якій просив здійснити йому виплату окладу за військове звання за період з 11.09.2020 р. по 11.09.2021 р. у розмірі 1 410 грн. за 1 місяць (4230 грн. за 2020р.), і в подальшому щомісяця до 11.09.2021 р. згідно зі ст. 9-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Листом від 29.12.2020 року №ВСЗ/6677 ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив позивача про те, що для вирішення питання про виплату щомісячної грошової допомоги в розмірі окладу за військовим званням необхідно подати пакет документів згідно з п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р., і вони мають бути завірені печаткою службовцем відділу, а не заявником.

Вважаючи вищевказану відмову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р. "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (в редакції станом на 10.12.2020 р.) особам, звільненим із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони, Службою судової охорони через уповноважені ними органи.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов`язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

Згідно з п. 1.4 р. І Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. №530, особам, звільненим з військової служби за віком, за станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів чи організаційними заходами без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби обласними та ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5) виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим званням.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем у справі - ІНФОРМАЦІЯ_4 не було по суті розглянуто заяву ОСОБА_1 від 10.12.2020 року, позивача листом ВСЗ/6677 від 29.12.2020 року було повідомлено про необхідність подання заяви (встановленої форми) написаної особисто та копії наступних документів:

- грошового атестату (чи розрахункової книжки) або довідка про грошове забезпечення на день звільнення;

- витяг із наказу про звільнення з лав Збройних Сил України;

- витяг із наказу про звільнення із військової служби (про виключення із списків);

- довідку з районного військового комісаріату за місцем реєстрації про перебування на військовому обліку після звільнення з військової служби (чи відмітка у військовому квитку);

- довідку про те, що з дня звільнення і до дня звернення за виплатою грошової допомоги не був зареєстрований в установленому порядку в державній службі зайнятості;

- довідку про те, що з дня звільнення до дня звернення за виплатою пенсія не призначалась (Пенсійний фонд за місцем реєстрації);

- довідку з УПСЗН про неотримання будь - якої допомоги;

- паспорт, ст. 1,2,11;

- ідентифікаційний номер;

- реквізити банку

та додатково повідомлено, що надані копії вищезазначених документів завіряє печаткою службовець відділу (а не заявник), який за своїми функціональними обов`язками оформлює довідку на виплату.

З вказаного вище вбачається, що відповідачем не приймалось рішення про відмову у наданні позивачу щомісячної грошової допомоги, разом з тим, як вірно зауважено ОСОБА_1 п. 11 Порядку № 393 не передбачено надання заявником переліку документів, що були витребувані у позивача листом від 29.12.2020 року ВСЗ/6677, крім того, нормами вказаного порядку не передбачено заяви встановленого зразка, отже форма заяви є довільною, з огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було вчинено протиправну бездіяльність в частині не розгляду по суті заяви підполковника запасу ОСОБА_1 від 10.12.2020 року про виплату щомісячної грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Втім, колегія суддів вважає необґрунтованою позовну вимогу в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим званням за період з 11.09.2020 року по 11.09.2021 року, як передчасної.

Крім того, реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Враховуючи, що відповідачем, за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 не приймалось жодного рішення, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим званням за період з 11.09.2020 року по 11.09.2021 року буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні такої слід відмовити.

Втім, колегія суддів вважає необґрунтованим вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог ОСОБА_1 та фактичній відмову у виплаті щомісячної грошової допомоги з підстав того, що на наступний день після звільнення з військової служби позивач наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 11.09.2020 р. №122 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду прокурора відділу організації діяльності прокурора у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, у силу чого, на переконання суду першої інстанції, на позивача поширюється аб. 5 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 р., згідно з яким особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді), і в даному випадку допустимим є поширене тлумачення вказаного положення, що включає не лише військову службу, а й будь-яку службу, якою є публічна служба в органах прокуратури, адже вказані судом обставини не були підставою для відмови у призначені позивачу щомісячної грошової допомоги та взагалі не досліджувались.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було частково порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 245, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду по суті заяви підполковника запасу ОСОБА_1 від 10.12.2020 року про виплату щомісячної грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», оформлену листом від 29.12.2020 року ВСЗ/6677.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву підполковника запасу ОСОБА_1 від 10.12.2020 року про виплату щомісячної грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяви від 10.12.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 19 липня 2022 року.