Справа № 160/4613/22
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2022 року Справа № 160/4613/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, як матері дитині-інваліда, відповідно до норм частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.11.2021;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як матері дитині-інваліда з 01.11.2021 довічно (без обмеження строком), відповідно до норм частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-інвалідом. Вказаний факт, як зазначає позивач, підтверджується наступними наданими документами: листом Міністерства охорони здоров`я України від 03.08.2005 №7.12.-5/1257-Ш; експертним висновком № 1068 від 17.07.2000; корінцем медичного висновку № 4 від 14.10.1999 щодо дитини-інваліда; експертним висновком від 26.06.1997. Також, позивачка долучила до матеріалів позову паспорт та інші документи щодо ОСОБА_2 та копію посвідчення матері дитини-інваліда серії НОМЕР_1 . Вважає, що долучені документи є достатніми для призначення пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що позивачка, при зверненні до органів ПФУ надала не повний перелік документів, як того вимагає закон. Зокрема, в наданих документах відсутній висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що донька позивачки мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною-інвалідом.
До справи позивачкою також долучено наступні документи:
- лист Міністерства охорони здоров`я України від 03.08.2005 року №7.12.-5/1257-Ш в якому зазначено, що лікувально-консультативні комісії лікувально-профільних закладів здійснюють огляд дітей-інвалідів до 18 років, медико-соціальні комісії, які визначають групу інвалідності здійснюють їх огляд з 18-річногол віку;
- експертний висновок №1068 від 17.07.2000, в якому зазначено, що інвалідність пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС;
- корінець медичного висновку № 4 від 14.10.1999 на дитину-інваліда;
- експертний висновок від 26.06.1997 в якому зазначено: «Заболевание связано с влиянием на ЧАЕС».
Також, позивачка долучила до матеріалів позову паспорт та інші документи щодо ОСОБА_2 та копію посвідчення матері дитини-інваліда серії ААБ № 30 00 75.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області після звернення позивачки про призначення пенсії, як матері дитини-інваліда, рішенням від 03.11.2021 відмовило в призначенні пенсії з посиланням на неповний пакет наданих документів. Зокрема, відповідач зазначив, що позивачка не долучила висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що донька позивачки мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачка звернулася за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону: жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, та матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років і за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому інвалідами з дитинства є також діти-інваліди у віці до 18 років.
Таким чином, для дострокового виходу на пенсію матері дитини-інваліда обов`язковими умовами є:
- вік матері - не менше 50 років;
- страховий стаж матері - не менше 15 років;
- дитина щонайменше до 6 років виховувалася в сім`ї;
- дитина має статус дитини-інваліда або інваліда з дитинства.
При цьому, статус дитини-інваліда, має певний законодавчо визначений механізм свого підтвердження.
Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15.05.2019 у справі №330/2181/16-а (2-а/330/36/2016) висловив позицію, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Оскільки позивачка, при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не долучила висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, то відповідно відповідач правомірно відмовив їй в призначенні пенсії.
Посилання позивачки на норми Конституції України та на норми міжнародного права, не підлягають в даному випадку застосуванню, оскільки вони за своєю суттю є декларативними нормами, на яких засновується система нормативно-правових актів. Конституція України пов`язує сукупність нормативно-правових актів, які ієрархічно структуровані від актів вищої юридичної сили до актів нижчої юридичної сили та взаємозалежні між актами однакової юридичної сили. Тобто, можливо зробити висновок, що законодавець вирішив питання статусу дітей-інвалідів в підзаконному нормативному акті. Конституція України та норми міжнародного права не мають в своєму змісті механізму врегулювання спірних правовідносин. Такий механізм має лише законодавча система держави.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська