Справа № 260/1708/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2022 року м. Ужгород№ 260/1708/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року (6 місяців) та з 01.01.2003 року по058.03.2003 року (2 місяці 5 днів) включно із врахуванням заробітку за цей період, запис трудової книжки № 30;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 на Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року (6 місяців) та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року (2 місяці 5 днів) включно із врахуванням заробітку за цей період, запис трудової книжки № 30 та здійснити відповідний перерахунок пенсії з моменту призначення пенсії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що при призначенні йому пенсії з листопада 2017 року йому не враховано до загального стажу період роботи в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року (6 місяців) та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року (2 місяці 5 днів), оскільки відсутня інформація про нарахування заробітної плати зазначеним страхувальником. Зазначає, що застрахована особа не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємством - страхувальником, оскільки Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що період роботи з 01.07.2002 року по 05.03.2003 року не враховано до страхового стажу, оскільки відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нарахування заробітної плати зазначеним страхувальником, то відповідно у Головного управління і відсутні правові підстави зарахувати до страхового стажу даний період роботи. Просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Разом з тим, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, встановлений ст. 122 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та з 04.11.2017 року отримує пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

07.09.2021 року позивач звернувся до Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області із заявою щодо перевірки правильності зарахування страхового стажу.

Листом Головного управлінні ПФУ в Закарпатській області від 22.09.2021 року за №4870-4745/-02/8-0700/21 позивачу надана відповідь на вказану заяву та надано розрахунок страхового стажу.

Із змісту вказаного листа вбачається, що період роботи з 01.07.2002 року по 05.03.2003 року не враховано до страхового стажу, оскільки відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нарахування заробітної плати зазначеним страхувальником.

Позивач вважає такі дії пенсійного фонду протиправними та просить суд зарахувати до страхового стажу період роботи на Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року (6 місяців) та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року (2 місяці 5 днів) включно із врахуванням заробітку за цей період, запис трудової книжки № 30 та здійснити відповідний перерахунок пенсії з моменту призначення пенсії

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Свою відмову зарахувати до страхового стажу позивача період роботи до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 на Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року (6 місяців) та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року (2 місяці 5 днів) включно із врахуванням заробітку за цей період, запис трудової книжки № 30 та здійснити відповідний перерахунок пенсії з моменту призначення пенсії орган Пенсійного фонду аргументує тим, що відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нарахування заробітної плати зазначеним страхувальником.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до норм ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ч. 10 вищенаведеної статті Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами ст.106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), від 27.05.2021 (справа 343/659/17) відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. (далі - Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р. (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі - Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

Як встановлено судом та підтверджено копією дублікату трудової книжки НОМЕР_1 позивач 23.01.1998 року прийнятий на посаду юрист-консульта дистанції в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці - запис № 30 та 05.03.2003 року звільнений з роботи на підставі ст. 36 п. 5 КЗпП України - запис № 31 (а.с. 15).

Згідно п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком № 637.

З листа відповідача від 01.11.2021 року вбачається, що період роботи з 01.07.2002 року по 05.03.2003 року не враховано до страхового стажу, оскільки відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нарахування заробітної плати зазначеним страхувальником.

На підтвердження роботи у Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці позивачем також надано довідку 02.08.2002 року № 215, видана Ужгородською дистанцією електропостачання про нарахування заробітної плати (а.с. 18), довіреність №НЮ-27 на ім`я позивача про надання права представляти інтереси організації останнього в судах, підприємствах та інших форм власності.

Суд вважає, що відомості трудової книжки позивача є належним доказом підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці в спірний період, натомість будь-які інші документи на підтвердження стажу роботи повинні враховуватися виключно у випадках відсутні відповідних відомостей в трудовій книжці.

Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Пенсійний орган повинен використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права щодо включення спірного періоду в страховий стаж при призначення йому пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

Тому, проаналізувавши законодавчі вимоги, що регламентують порядок обчислення страхового стажу для отримання пенсії, суд дійшов висновку, що трудова діяльність включається до такого в разі її належного документального підтвердження. При цьому, суд враховує те, що згідно із законодавчими нормами основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми суд вважає достатніми та належними доказами відповідний запис трудової книжки ОСОБА_1 для підтвердження спірних періодів в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці, а саме: з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року, а тому висновок ГУ ПФУ в Закарпатській області про те, що такий не може бути врахований, є безпідставними.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 на момент звернення із заявою до органу Пенсійного фонду України мав право на зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці, а тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) періодів роботи з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці до страхового стажу при призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) періоди роботи з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року в Ужгородській дистанції електропостачання Львівської залізниці до страхового стажу при призначенні пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) з врахуванням стажу з з 01.07.2002 року по 31.12.2002 року та з 01.01.2003 року по 05.03.2003 року з дня її призначення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.А. Гебеш