Справа № 260/3054/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Іменем україни
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -Коваля Р. Й.
суддів -Гуляка В. В.
з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року (прийняте у м. Ужгороді суддею Гаврилком С.Є.; складене у повному обсязі 22 вересня 2021 року) в адміністративній справі № 260/3054/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними дій та рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В :
21 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:
- визнати протиправними дії та рішення ДФС України щодо незаконного звільнення полковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС у Закарпатській області) та податкової міліції Державної фіскальної служби України (далі - ДФС; ДФС України);
- визнати протиправним і скасувати наказ № 1189-0 ДФС України від 21.08.2020 про звільнення з посади та податкової міліції за пунктом 64 підпунктом "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-238929), заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області;
- визнати протиправними дії та рішення ГУ ДФС у Закарпатській області щодо незаконного звільнення полковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та податкової міліції ДФС;
- визнати протиправним і скасувати наказ № 76-о ГУ ДФС у Закарпатській області від 26 серпня 2020 року про введення в дію наказу Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) від 21.08.2020 № 1189-0 «Про звільнення ОСОБА_1 »; звільнення з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-238929), заступника начальника управління - начальника першою відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області, 26 серпня 2020 року;
- поновити полковника податкової міліції ОСОБА_1 з 27 серпня 2020 року на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та податковій міліції ДФС;
- визнати протиправною бездіяльність ДФС України в частині не призначення (не переведення) ОСОБА_1 на посаду «заступника начальника управління - начальника відділу», що передбачена штатним розписом ГУ ДФС на 2020 рік, затвердженим в.о. голови ДФС України 07.05.2020, у складі першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Закарпатській області;
- зобов`язати ДФС України вчинити дії, визначені законодавством про працю, щодо призначення (переведення) на посаду заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Закарпатській області, поновленої на роботі ОСОБА_1 , яка раніше виконувала цю роботу, а у разі відсутності такої посади/роботи - на рівнозначну;
- стягнути з ГУ ДФС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ ДФС України № 1189-о ДФС України від 21 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДФС у Закарпатській області № 76-о від 26 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 з 27 серпня 2020 року на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та податковій міліції ДФС.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та податковій міліції ДФС з 27 серпня 2020 року.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовлено (т. 2 а. с. 126 - 136).

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення в цій справі додаткового рішення, а саме: стягнути з ГУ ДФС у Закарпатській області на її користь грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Заяву мотивована тим, що суд не ухвалив рішення щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувались докази, а саме: щодо стягнення з ГУ ДФС у Закарпатській області на її користь грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу (т. 2 а. с. 139, 140).

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ГУ ДФС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 27 серпня 2020 року по 09 серпня 2021 року, в розмірі 350 091,48 грн, з утриманням із цієї суми обов`язкових платежів (податків та зборів).

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 31 186,31 грн.

Не погодившись із рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року, ДФС України подала на нього апеляційну скаргу.

У зв`язку з наявністю недоліків апеляційної скарги ухвалою Восьмого апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, а ухвалою того ж суду від 04 листопада 2021 року вказану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику ДФС України, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Також ГУ ДФС в Закарпатській області не погодилось із додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року та оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Закарпатській області було задоволено частково.

Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року в адміністративній справі № 260/3054/20 змінено, замінивши в абзаці другому резолютивної частини рішення цифри «350 091,48 грн (триста п`ятдесят тисяч дев`яносто одна гривня 48 копійок)» цифрами «185 623,20 (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять три гривні 20 копійок)».

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02 травня 2022 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в справі.

Заяву обґрунтовувала тим, що при ухваленні постанови від 20 квітня 2022 року Восьмим апеляційним адміністративним судом не було прийнято рішення про стягнення з ГУ ДФС у Закарпатській області на її користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2021 року по 20 квітня 2022 року, позаяк на дату винесення Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови, тобто станом на 20 квітня 2022 року вимушений прогул тривав, оскільки роботодавцем не було видано відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення її на роботі.

Тому просила ухвалити додаткове рішення щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувались докази, проте рішення не було ухвалено, а саме: стягнути з ГУ ДФС у Закарпатській області на її користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2021 року по 20 квітня 2022 року.

Представники відповідачів, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до приписів частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні заявниця (позивач) підтримала вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення в справі; просить заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення в справі у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що вказана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення мотивована покликаннями на пункт 1 частини першої статті 252 КАС України, позаяк щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Проте, як видно зі змісту прохальної частини позовної заяви та резолютивних частин рішення і додаткового рішення суду першої інстанції, всі заявлені позовні вимоги були вирішені, тобто щодо всіх позовних вимог були ухвалені рішення.

Також, за приписами частин першої, другої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За змістом цих норм рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу виносить орган, який розглядає трудовий спір.

Таким органом у цій справі є Закарпатський окружний адміністративний суд.

Натомість, Восьмий апеляційний адміністративний лише переглядав додаткове судове рішення цього суду в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до частини восьмої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Вказані приписи кореспондують із вимогами пункту 3 частини першої статті 371 КАС України, згідно із якими негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

А відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення.

Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Також, пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Як видно із абзацу п`ятого резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року, судом допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області та податковій міліції ДФС з 27 серпня 2020 року.

Проте, як видно із заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, станом на 20 квітня 2022 року, тобто дату винесення Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови в справі № 260/3054/20, позивач не була поновлена на вказаній вище посаді.

Відповідальність за затримку роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Не вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України, колегія суддів зауважує, що відповідно до зазначеної норми такі питання відносяться до компетенції органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненої ОСОБА_1 , тобто Закарпатського окружного адміністративного суду.

Як зазначено вище, Восьмий апеляційний адміністративний суд рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в адміністративній справі № 260/3054/20, яким позивача було поновлено на попередньо займаній посаді, в апеляційному порядку не переглядав, позаяк ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ДФС України на вказане рішення було повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення Восьмим апеляційним адміністративним судом заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цій справі.

Керуючись ст. ст. 229, 248, 252, 321, 325, 328, 329, КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року в адміністративній справі № 260/3054/20 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 18 липня 2022 року.