Справа № 683/1249/22
Суддя: Сагайдак І. М.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/1249/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 -

адвоката Вонсовича М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів справу №683/1249/22, 2-а/683/12/2022 за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною відмову повернути транспортний засіб, зобов`язання повернути транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області), у якій просив визнати протиправною відмову начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області С. Стучинського у поверненні належного йому транспортного засобу Ford Transit, 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , оформлену листом від 13 квітня 2022 року №3089/115, а також зобов`язати відповідача повернути йому вищезазначений транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього.

Обґрунтовуючи позов вказує, що він є власником автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 . 24 лютого 2022 року він передав належний йому автомобіль своєму знайомому ОСОБА_2 , щоб той перевіз свою сім`ю з м. Київ в с. Новоселиця Хмельницького району Хмельницької області, після чого останній мав невідкладно повернути йому автомобіль.

Однак, ОСОБА_2 , перевізши свою сім`ю, незаконно почав використовувати автомобіль у своїх цілях й 05 березня 2022 року відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а автомобіль Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , яким він керував, був тимчасово затриманий та поміщений на спеціальний майданчик тимчасового затримання транспортних засобів. В подальшому постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що він, як власник автомобіля, 07 квітня 2022 року звернувся до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про повернення належного йому автомобіля, на що йому було відмовлено та листом від 13 квітня 2022 року повідомлено про намір відчужити транспортний засіб для потреб оборони.

Вважає таку відмову незаконною, оскільки автомобіль Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , належить на праві власності йому, а він жодного адміністративного правопорушення не вчиняв.

Крім того, стаття 265-2 КУпАП та пункт 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1102 (далі - Порядок №1102), не передбачають можливість тимчасового затримання транспортного засобу за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, працівники поліції не могли утримувати затриманий транспортний засіб більше як три дні, оскільки згідно п.10 Порядку №1102 транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Неправомірним вважає також і посилання відповідача, як на підставу відмови у поверненні автомобіля, на те, що транспортний засіб буде відчужено для потреб оборони, оскільки в України відсутній закон, який дозволяє відчужувати транспортний засіб водіїв, які керують ним у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, до того ж у випадках, коли водій не є власником транспортного засобу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною відмову повернути транспортний засіб, зобов`язання повернути транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього, передано за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2022 року (головуючий - суддя Андрощук Є.М.), з урахуванням того, що згідно ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2022 року справа передана для розгляду судді Сагайдак І.М.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2022 року в складі судді Сагайдак І.М. постановлено прийняти дану справу до провадження та повторно розпочати розгляд даної справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, на представництво своїх інтересів у даній справі уповноважив адвоката Вонсовича М.М.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вонсович М.М. підтримав позов у повному обсязі, просить задовольнити позов з підстав, викладених у ньому.

Відповідач - ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову заперечує.

У визначений судом строк відповідач подав відзив, у якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що 05 березня 2022 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_2 по вул. Зарічна в м. Старокостянтинів керував автомобілем Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та на порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в зв`язку із чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та були наявні підстави відповідно до ч.1 ст.265-2 та п.2 Порядку №1102 для тимчасового затримання транспортного засобу, яким він керував. А тому, на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 березня 2022 року автомобіль FORD Transit, д.н.з НОМЕР_1 , було тимчасово затримано та поміщено на спеціальний майданчик.

07 квітня 2022 року власник автомобіля ОСОБА_1 звернувся до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про видачу йому транспортного засобу та документів на нього, однак не додав доказів оплати вартості послуги із зберігання транспортного засобу, що є обов`язковою умовою повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, а тому у поверненні автомобіля було відмовлено.

В подальшому військовою частиною А7034 Міністерства оборони України за погодженням із Хмельницьким обласним ТЦК та СП та Хмельницькою обласною військовою адміністрацією

було прийнято рішення про відчуження автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , а тому 06 травня 2022 року вказаний автомобіль, який зберігався на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, було передано водію в/ч А7034 ОСОБА_3 на підставі наказу в/ч А7034 «Про примусове відчуження транспортних засобів в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» №1088 від 04 травня 2022 року та Акту про примусове відчуження або вилучення майна №26 від 06 травня 2022 року.

Оскільки автомобіль Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , у ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області відсутній, тому його повернення відповідач вважає неможливим.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09 лютого 2019 року ОСОБА_1 є власником автомобіля Ford Transit, номер шасі НОМЕР_3 , 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 (а.с.12).

05 березня 2022 року о 15 годині 50 хвилин по вул. Зарічна,50 в м. Старокостянтинів Хмельницької області поліцейськими ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області відносно водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, та на порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також 05 березня 2022 року о 17 годині 52 хвилини інспектор СРПП ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Надворний А.Р. на підставі ст.265-2 КУпАП здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , який було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Попова,2 в м. Старокостянтинів, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 березня 2022 року (а.с.11).

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.13).

07 квітня 2022 року ОСОБА_1 , як власник автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , звернувся із заявою до начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Стучинського С.А., у якій просив невідкладно повернути йому вказаний автомобіль (а.с.9).

13 квітня 2022 року за вих. № 3089/115 на адресу ОСОБА_1 за підписом начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Стучинського С.А. направлено відповідь, у якій повідомлено про підстави тимчасового затримання автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , та його місцезнаходження, роз`яснено положення ст.1-4, 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового воєнного чи надзвичайного стану», п.4 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та повідомлено, що про дату відчуження належного ОСОБА_1 транспортного засобу його буде повідомлено додатково (а.с.10).

04 травня 2022 року т.в.о командира військової частини А7034 Олійник С. за погодженням із начальником Хмельницького обласного ТЦК та СП Возним В. та начальником Хмельницької обласної військової адміністрації Гамалієм С., видав наказ №1088 «Про примусове відчуження транспортних засобів в умовах правового воєнного чи надзвичайного стану», згідно з яким прийняв рішення примусово відчужити з приватної власності майно, яке перебуває на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, а саме, транспортний засіб Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 . Здійснити примусове відчуження транспортного засобу доручено водію автомобільного взводу військової частини А7034 ОСОБА_3 (а.с.40).

06 травня 2022 року водієм в/ч А 7034 ОСОБА_3 , командиром в/ч А 7034 Олійником С. за погодженням із начальником Хмельницького обласного ТЦК та СП Возним В. та начальником Хмельницької обласної військової адміністрації Гамалієм С. складено Акт про

примусове відчуження або вилучення майна №26, згідно з яким у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року здійснено відчуження транспортного засобу Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта №ЕД-19/123-22/3943-АВ від 05 травня 2022 року становить 188690 грн. (а.с.38-39).

Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до положень ст.265-2 КУпАП, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132--1, 206--1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно п.2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1102 (далі - Порядок №1102), тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122--5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.2-1 Порядку №1102 за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

У п.4 Порядку №1102 передбачено, що у разі тимчасового затримання транспортного

засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Таким чином, відповідно до положень ст.265-2 КУпАП та п.2 Порядку №1102, в редакції, чинній станом на 05 березня 2022 року, однією з підстав для тимчасового затримання транспортного засобу поліцейським була наявність в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а умовою для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку було створення загрози безпеці руху.

Оскільки ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, та на порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому у поліцейського були наявні підстави вважати, що водій вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, й подальше керування водієм транспортним засобом створить загрозу безпеці руху, що давало поліцейському підстави у відповідності до ч.1 ст.265-2 КУпАП та п.2 Порядку №1102 провести тимчасове затримання автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташований по вул. Попова,2 в м. Старокостянтинів.

За результатами тимчасового затримання автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , поліцейським СРПП ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Надворним А.Р. складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 березня 2022 року, який відповідає вимогам, зазначеним у п.4 Порядку №1102.

Будь-яких порушень Закону при здійснені поліцейськими тимчасового затримання автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 , судом не встановлено.

Посилання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вонсовича М.М. на те, що у статті 265-2 КУпАП не передбачена можливість тимчасового затримання транспортного засобу за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Частина 1 ст.265-2 КУпАП, в редакції Закону України № 2262-VIII від 21 грудня 2017 року, передбачала, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, яким згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу 1 вказаного Закону у частині першій статті 265-2 КУпАП слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130" виключено.

03 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року, яким у розділі 1 у пункті 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення

досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII підпункт 9 виключено (п.117 Закону №720-ІХ), тобто повернуто попередню редакцію ч.1 ст.265-2 КУпАП, яка передбачала можливість тимчасового затримання транспортного засобу у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 КУпАП.

Також, згідно ч.4-6 ст.265-2 КУпАП транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Пунктами 10, 12, 13 Порядку №1102 передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата.

За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку розмірі за погодженням з Мінфіном.

Аналіз вищезазначених нормативних положень свідчить про те, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк не більш як на три дні з дати такого затримання. При цьому, повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, однак лише після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 07 квітня 2022 року вбачається, що звертаючись до відповідача із заявою про повернення транспортного засобу, він до вказаної заяви додав лише копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та не надав доказів оплати вартості послуги зі зберігання транспортного засобу.

Оскільки єдиною необхідною умовою повернення тимчасово затриманого транспортного засобу є оплата вартості послуги зі зберігання транспортного засобу, тому за відсутності такої оплати у відповідача були відсутні правові підстави для повернення ОСОБА_1 тимчасово вилученого автомобіля Ford Transit, д.н.з НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, вимога позивача про визнання протиправною відмови начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області С. Стучинського у поверненні належного йому транспортного засобу Ford Transit, 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , оформлену листом від 13 квітня 2022 року №3089/115, задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язаня відповідача повернути ОСОБА_1 вищезазначений транспортний засіб Ford Transit, 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього, то вони також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ХІ, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ) в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно п.4 ч.1 ст.8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначено Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового воєнного чи надзвичайного стану» №4765-VI від 17 травня 2012 року (далі - Закон №4765-VI).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону №4765-VI примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Згідно ч.1 ст.4 Закону №4765-VI примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

Статтею 7 Закону №4765-VI передбачено, що про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

В акті зазначаються:

1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення;

2) відомості про власника (власників) майна:

для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код;

для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті;

3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності);

4) опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна - відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані;

5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна).

Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.

Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі.

У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна.

Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу т.в.о командира військової частини А7034 Олійника С. «Про примусове відчуження транспортних засобів в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» №1088 від 04 травня 2022 року, погодженого із начальником Хмельницького обласного ТЦК та СП Возним В. та начальником Хмельницької обласної військової адміністрації Гамалієм С., та Акту про примусове відчуження або вилучення майна №26 від 06 травня 2022 року, у зв`язку з уведенням воєнного стану в України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, транспортний засіб Ford Transit, номер шасі НОМЕР_3 , 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , примусово відчужено на користь держави й відповідно до положень ч.4 ст.7 Закону №4765-VI з 06 травня 2022 року (дата підписання акта про примусове відчуження або вилучення майна) власником вказаного автомобіля є держава.

Оскільки на момент розгляду даної справи автомобіль Ford Transit, 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , відчужено на користь держави, тому вимога про зобов`язання відповідача повернути цей автомобіль ОСОБА_1 , а також повернути свідоцтво про його реєстрацію та ключі задоволена бути не може.

З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про визнання відмови повернути транспортний засіб протиправною, зобов`язання повернути транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання відмови повернути транспортний засіб протиправною, зобов`язання повернути транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18 липня 2022 року.

Суддя: