Справа № 420/9618/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9618/22
УХВАЛА

18 липня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Одеській області від 08.07.2022 № 1213 о/с про призначення, з урахуванням інтересів служби, на нижчу посаду ніж та, на якій перебував підполковник поліції ОСОБА_1 оперуповноваженим зонального сектору № 2 відділу кримінальної поліції Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 цього Головного управління; поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області з поновленням та виплатою йому всього передбаченого чинним законодавством грошового та речового забезпечення за встановленими нормами відповідно до його посади, спеціального звання та вислуги.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на матеріали адміністративного позову, 08.07.202 року Наказом № 1213 о/с відповідно до ч. 6 ст. 57 та абз. 4 п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» позивача було призначено з урахуванням інтересів служби на нижчу посаду ніж та, на якій перебував поліцейський: підполковника поліції ОСОБА_1 оперуповноваженим зонального сектору № 2 відділу кримінальної поліції Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши посадовий оклад 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40%, звільнивши з посади начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 цього Головного управління.

Підстава: подання про призначення на посаду від 01 липня 2022 року та доповідна записка заступника начальника ГУНП в Одеській області - начальника кримінальної поліції полковника поліції О.Ганжи від 23.06.2022 № 2/1-1657.

Відповідно до пункту 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Конструкція пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі», вказує на категорію справ, в яких позивачі звільняються від сплати судового збору.

В даному випадку предметом спору є наказ, яким позивача не звільнено, а переведено

на нижчу посаду ніж та, на якій перебував поліцейський, що відповідає категорії справ про проходження служби, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про оскарження рішень, дій / бездіяльності щодо проходження служби.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу належить надати до суду документ про сплату судового збору в розмірі 992,4 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01 січня 2022 року).

На підставі викладеного, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, керуючись ст. 169 КАС України, суд

УХВАВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - залишити без руху, надавши п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Завальнюк