Справа № 482/380/22
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/380/22
Номер провадження 2-а/482/14/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов серії ВМ№00006027 від 06.01.2022 р. та ВМ№00006939 від 11.01.2022 р по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов серії ВМ№00006027 від 06.01.2022 р. та ВМ№00006939 від 11.01.2022 р по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (у кожній справі).

На обґрунтування позову послався на те, що, хоча і є власником транспортних засобів, якими здійснювалося перевезення вантажів, проте перевізником є ТОВ «Нік-ТрансЮГ», яке орендує належні йому транспортні засоби, а відтак вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності його, як власника транспортних засобів, є безпідставним.

Також зазначив, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставно не враховано, що законодавцем до належних йому транспортних засобів на відміну від звичайної вантажівки визначено вищі нормативні вагові параметри, зокрема загальна вага такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони, що не враховано відповідачем під час винесення оскарженої постанови, вантаж, що перевозився був сипучим (зерно пшениці), який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що за відсутності відповідної методики зважування не дає можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень; відсутність доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами.

Від представника відповідача Гонтар П.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та правомірність дій відповідача під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за кожне.

Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу спеціалізованого вантажного контейнеровоза С марки MAN, модель TGА 26.440, р.н. НОМЕР_2 , повною масою 26000, масою без навантаження 9735.

Відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів від 04.11.2021 р. вказаний транспортний засіб спеціалізованого вантажного контейнеровоза С марки MAN, модель TGА 26.440, р.н. НОМЕР_2 , передано в оренду ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ».

Згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ» є власником вантажного сідлового тягача-Е марки MAN, модель TGХ 18.400, р.н. НОМЕР_4 , повною масою 20500, масою без навантаження 6895.

При цьому керівником та засновником ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ» є саме ОСОБА_1

06.01.2022 р. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики і нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серія ВМ №00006027, відповідно до якої встановлено, що 05.01.2022 р о 14 год 44 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGА 26.440, р.н. НОМЕР_2 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7,7% (7,895 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП .

Постановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. В разі несплати в строк, встановлений ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органи ДВС з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000 грн.

Вказане порушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM, 6,6, свідоцтво про повірку технічного засобу UA.TR.001 35-02/5875, дійсне до 12.10.2022 року.

Крім того, 11.01.2022 р. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики і нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, серія ВМ №00006939, відповідно до якої встановлено, що 06.01.2022 р о 17 год 46 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин км 62+879 зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 18.400, р.н. НОМЕР_4 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,8% (5,716 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП .

Постановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. В разі несплати в строк, встановлений ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органи ДВС з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000 грн.

Вказане порушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM, 6,6, свідоцтво про повірку технічного засобу UA.TR.001 35-02/5875, дійсне до 12.10.2022 року.

Згідно положень ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Технічно зафіксовано було перевантаження загальної маси транспортних засобів на 7,7% (7,895 тон) та на 5,8% (5,716 тон).

Ч.2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно із п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 .

Згідно до п. 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

П. 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 визначено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Згідно із п.п. 11, 12 Порядку від 27.12.2019 року №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п.п. 13, 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку №1174).

Автоматичні пункти забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим Постановою КМУ від 24.02.2016 № 163.

При цьому, саме посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену у відповідності до ст. 14-3 КУпАП; наявність /відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Підставою же для винесення оспорюваних до суду постанов про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафу) стали результати автоматичного вимірювання загальної маси транспортного засобу, проведеного 06.01.2022 року та 11.01.2022 року.

Відповідно до цих результатів вагові параметри вищевказаних транспортних засобів перевищують нормативно допустимі вагові обмеження на 7,7% (7,895 тон) та на 5,8% (5,716 тон) відповідно.

Докази неправомірності винесення таких постанов у справі відсутні.

Відповідачем підтверджено достовірність проведених ним вимірювань ваги транспортних засобів наданими до суду сертифікатами відповідності та перевірки приладу зважування транспортних засобів, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 12.10.2021 р.

Так, за правилами ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Вказані положення Закону є спеціальними та свідчать про неможливість підтвердження правомірності дій товарно-транспортними накладними №009650 від 05.01.2022 та №1 від 06.01.2022 року, на які як на доказ відсутності перенавантаження транспортних засобів посилається позивач.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч. 3 та 5 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно до положень п.п. 17.1, 17.2, 17.4, 17.9 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:

- розпізнавальний знак;

- номер контейнера;

- найменування власника контейнера;

- вантажність і маса тари контейнера, кг;

- внутрішній об`єм контейнера, куб.м;

- місце, місяць і рік виготовлення контейнера;

- час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Позивач вказує, що транспортними засобами перевозився сипучий вантаж зерно пшениці.

Проте, докази того, що цей вантаж на транспортному засобі перевозився саме в тарі та з документами, що підтверджують перевезення вантажу автомобільним транспортом саме у контейнері, суду не надано.

Сам по собі факт реєстрації за позивачем автомобільного транспорту контейнеровоза та його використання під час перевезення сипучого вантажу в умовах, на які вказує у позові сам позивач, не поширює вагові обмеження, передбачені п. 22.5 Правил дорожнього руху, у 44 т для належного йому транспорту.

Так, не впливають на звільнення від відповідальності у сфері автотранспортного перевезення доводи позивача про переміщення під час руху сипучого вантажу по транспортному засобу, оскільки відповідно до положень п. 12.5 Правил від 14.10.1997 року №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Аналогічним чином, не можуть бути враховані відповідні дані ваги, зафіксовані у товарно-транспортних накладних, доданих позивачем до позову, оскільки відповідно до п. 13 Порядку від 27.12.2019 року №1174 вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів здійснюються засобами вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Так, в момент зважування загальна маса транспортних засобів перевищила максимально допустиму вагу, що і відображено у оскаржених постановах.

Згідно п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно встановлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують хоча б один нормативно-ваговий параметр фактичної маси та/або навантаження на вісь.

Враховуючи викладене, зважаючи на особливості та характер вантажу, під час перевезення вантажу слід обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.ч.2 і 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених ст.279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1 ст.279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-3 цього кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

1) така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

2) внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

3) особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.ч.2, 3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.132-2 цього кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-3 цього кодексу, або вантажовідправника.

Як вбачається з матеріалів справи, особою за якою зареєстрований транспортний засіб - спеціалізований вантажний контейнеровоз С марки MAN, модель TGА 26.440, р.н. НОМЕР_2 , є саме ОСОБА_1 , яким відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів від 04.11.2021 р. вказаний транспортний засіб і передано в оренду ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ», керівником та засновником якого є саме ОСОБА_1 .

Також, згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ», керівником та засновником якого є саме ОСОБА_1 , є власником і вантажного сідлового тягача-Е марки MAN, модель TGХ 18.400, р.н. НОМЕР_4 ,.

Докази того, що інша особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу, до суду не подано, а відтак, саме ОСОБА_1 як власник транспортного засобу, керівник та засновник ТОВ «НІК-ТРАНС ЮГ», має відповідати за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, зафіксоване за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

З урахуванням наведеного, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, ст. 294 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов серії ВМ№00006027 від 06.01.2022 р. та ВМ№00006939 від 11.01.2022 р по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Рішення складено 14 липня 2022 р.

Суддя О.І. Демінська