Справа № 200/1679/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року Справа№200/1679/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Шинкарьової І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Покровської міської ради Донецької області (ЄДРПОУ - 01990884, адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, буд. 11) про стягнення з Покровської міської ради Донецької області на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Покровської міська рада Донецької області (далі відповідач), в якій просить суд:

стягнути з відповідача на користь відповідача середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення на роботі посаді заступника Покровського міського голови Донецької області, за період з 26.11.2021 до часу винесення судом рішення, з розрахунку середньоденної заробітної плати 547,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рго від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови ОСОБА_1 », поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з відповідача на середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів. Постанова суду підлягало негайному виконанню, проте відповідачем рішення суду не виконано та не видано розпорядження про поновлення на посаді з невідомих причин, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 02.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач позову не визнав, 15.06.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 допускає неоднозначне її розуміння, а як наслідок - незрозумілий порядок виконання. Вказує, що позивач був поновлений на посаді заступника міського голови. Відповідач зазначає, що у ч.3 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ідеться, що виконавчий комітет створюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, керуючого справами (секретаря) відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Тож виборні посадові особи місцевого самоврядування, які входять за посадою до персонального складу виконавчого комітету, теж припиняють свої повноваження з дати затвердження нового складу виконавчого комітету. Отже, відповідно до норм чинного законодавства підставою для звільнення заступника міського голови є рішення ради про сформування нового складу виконавчого комітету. Строк повноважень виконавчого комітету закінчився 17.12.2020, тобто з моменту утворення нового складу виконавчого комітету на підставі рішення міської ради від 17.12.2020 №8/1-24. Крім того, відповідач зазначає, постанова була прийнята 26.10.2021 коли вже сформований новий склад виконавчого комітету та почалась каденція нового 8 скликання, а рішення міської ради було прийнято депутатами міської ради попереднього 7 скликання, що взагалі унеможливлює виконання рішення суду та суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідачем була направлена заява про роз`яснення судового рішення у справі №200/9477/20-а, але ухвалою від 22.12.2021 Першим апеляційним адміністративним судом у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 відмовлено. Також зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів щодо співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рго від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови ОСОБА_1 », поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з Покровської міської ради Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів.

16.11.2021 було видано виконавчий лист щодо поновлення на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020.

18.11.2021 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо добровільного виконання вказаного рішення суду в частині поновлення на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів.

На лист позивача від 18.11.2021, відповідач листом від 25.11.2021 щодо виконання рішення суду в частині поновлення на посаді заступника міського голови та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 158 870,70 грн., повідомив, що міською радою направлена заява до Першого апеляційного адміністративного суду про роз`яснення судового рішення. Відповідно до статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Таким чином відповідач вказав, що заява буде розглянута по суті після розгляду судом заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвалами від 22.12.2021 Перший апеляційний адміністративний суд виправив допущену описку в мотивувальній частині постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а, а саме замість помилково зазначеного «При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову», вважати правильним «При викладених обставинах, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову»; У задоволенні заяви Покровської міської ради Донецької області про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а відмовлено. В мотивувальній частині ухвали щодо роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а судом вказано, що питання здійснення або припинення повноважень позивача на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області у розумінні приписів ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не входить до меж розгляду у даній справі, а тому судом не аналізувалось і йому правова оцінка не надавалась.

Вважаючи свої права порушеними щодо несвоєчасного поновлення на посаді, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду та моральну шкоду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс законів про працю України від 10.12.1971 (далі по тексту - КЗпП) визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Статтею 1 КЗпП визначено, що цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Ч.1 ст. 235 КЗпП визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Так, судом встановлено, що Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рго від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови ОСОБА_1 », поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з Покровської міської ради Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів.

Незважаючи на вимоги суду, відповідачем прийняте судом рішення виконано не було, що підтверджується позицією відповідача у відзиві про те, що постанова була прийнята 26.10.2021 коли вже сформований новий склад виконавчого комітету та почалась каденція нового 8 скликання, а рішення міської ради було прийнято депутатами міської ради попереднього 7 скликання, що взагалі унеможливлює виконання рішення суду та суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідач вказав, їм було направлено заява про роз`яснення судового рішення у справі №200/9477/20-а, але ухвалою від 22.12.2021 Першим апеляційним адміністративним судом у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 відмовлено. Доказів поновлення позивача на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020 відповідачем суду не було надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а в частині поновлення позивача виконане не було.

Згідно з вимогами абз. 7 ст.235 КЗпП України прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Приписами ст..236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, згідно із ст.236 КЗпП проводиться виплата заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця у такій затримці. Закон пов`язує таку виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини другої ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частина третя вказаної статті вказує на те, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У даному випадку обов`язок у відповідача поновити позивача на посаді виник з моменту проголошення Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а, тобто з 26.10.2012.

При цьому, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав своєчасно вказане судове рішення, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, слід врахувати наступне.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу п.4 цього Порядку.

Так приписами вказаного абзацу п. 4 Порядку № 100 визначено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За приписами абз.3 п. 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку №100).

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а зазначено, що судом встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 547,82 грн.

Отже, приймаючи до уваги преюдиційність встановлених судом у справі № 200/9477/20-а обставин, суд у даній справі бере до уваги, що середньоденна заробітна плата позивача становить 547,82 грн.

Проте, оскільки 26.10.2021 була дата з якої позивач повинен був бути поновлений на посаді, та до цієї дати було розраховано середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому період затримки за який підлягає стягненню сума середнього заробітку, є період з 27.10.2021 по 15.07.2022 (дата винесення рішення судом), а не з 26.10.2021 як то зазначає позивач.

В ході судового розгляду відповідачем не було надано доказів того, що позивач станом на 15.07.2022 було поновлено на посаді.

Отже, період затримки, за який підлягає стягненню сума середнього заробітку, є період з 27.10.2021 по 15.07.2022 179 робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Враховуючи, що відповідачем не виконано рішення суду про поновлення на посаді у період з 27.10.2021 по 15.07.2022, що складає 179 робочих дні, середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню на користь позивача становить 98 059,78 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача про невиконання рішення суду про поновлення на посаді та не виплаті середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

На підтвердження понесення цих витрат позивачем надані: договір про надання правової допомоги від 21.01.2022 разом з розрахунком суми гонорару, опис виконаних робіт, квитанцію, акт про оплату послуги.

Дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що ними у повній мірі підтверджено факт надання адвокатом Янюком В.Ю. правової допомоги позивачу , що полягала у консультуванні зі спірних питань, підготовці адвокатських запитів та позовної заяви.

Визначена позивачем та адвокатом вартість послуг підтверджена належними доказами.

Відповідачем не спростовано, не надано доказів, що відповідні витрати не співмірні, не пов`язані з розглядом справи, є завищеними тощо.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 143, 194, 205, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Покровської міської ради Донецької області (ЄДРПОУ- 01990884, адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, буд. 11) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення на роботі посаді заступника Покровського міського голови Донецької області, за період з 26.11.2021 до часу винесення судом рішення, з розрахунку середньоденної заробітної плати 547,82 грн., - задовольнити частково.

Стягнути з Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у № 200/9477/20-а в частині поновлення на посаді за період з 27.10.2021 по 15.07.2022 у розмірі 98 059,78 грн. (без урахування обов`язкових податків та зборів).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 662 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова