Справа № 520/10185/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.

19 липня 2022 р. Справа № 520/10185/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

09.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо відмови у перерахунку та виплаті йому пенсії у відповідності до довідки № 100/26024 реєстровий № 33/41- 159 від 20.05.2021 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з грошового забезпечення (ГЗ): посадовий оклад (ПО) - 2700 грн.; оклад за військовим званням (ОВЗ) підполковник поліції - 2200 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (НВР від ПО+ОВЗ) 50% - 2450 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції від (ПО+ОВЗ+НВР) 59,42% - 4367,37 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (НРТД) від (ПО) 15% - 405 грн.; премія від (ГЗ) 60,67% - 7354,64 грн.; основний розмір пенсії 82% (ГЗ) вислуга 29 років у відповідності до висновку про призначення пенсії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії;

- зобов`язати пенсійний орган провести йому перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі, однією сумою, без обмеження граничного розміру пенсії, у відповідності до довідки № 100/26024 реєстровий №33/41-159 від 20.05.2021 року про грошового забезпечення (ГЗ): посадовий оклад (ПО) - 2700 грн.; оклад за військовим званням (ОВЗ) підполковник поліції - 2200 грн.; надбавка за стаж служби в поліції (НВР від ПО+ОВЗ) 50% - 2450 грн. надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції від (ПО+ОВЗ+НВР) 59,42% - 4367,37 грн.; надбавка за служу в умовах режимних обмежень (НРТД) від (ПО) 15% - 405 грн.; премія від (ГЗ) 60,67% - 7354,64 грн.; основний розмір пенсії 82% (ГЗ) вислуга 29 років у відповідності до висновку про призначення пенсії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії;

В порядку судового контролю позивач просить суд зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що листом від 31.05.2021 року відповідач безпідставно відмовив у проведенні перерахунку його пенсії, у зв`язку із скасуванням постанови КМУ № 103, у відповідності до довідки № 33/41-264 від 20.05.2021 року про грошове забезпечення.

Постановою Шостого адміністративного апеляційного суду від 15.10.2020 року (справа № 620/71/20) визнано протиправними дії Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року.

Відповідач за цим позовом є структурним підрозділом вище вказаного Департаменту, на якого покладений обов`язок та видачу довідок для перерахунку пенсій у Харківській області.

Позивач зазначає, що у відповідності до ст. 51 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) з січня 2020 року він мав би отримувати перераховану пенсію у відповідності до нової довідки. Рішенням суду у справі № 520/15615/2020 від 08.12.2020 року встановлено, що саме з 01.04.2019 року він має право на проведення перерахунку пенсії.

Аналізуючи положення ч. 3 ст. 43 та ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ позивач зазначає, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватися Кабінетом Міністрів України. Зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.

Посилаючись на аналіз ст.ст. 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ позивач зазначає, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожнім та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії.

Також, позивач зазначає, що тлумачення ст. 58 Конституції України відповідають ч. 5 ст. 17 та ст. 22 Конституції України не дозволяють звужувати або зменшувати права громадян, в тому числі права соціального захисту. Вказують на те, якщо закон збільшує обсяг прав громадянина, то права мають збільшуватися.

Заявляючи клопотання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, позивач зазначає, що згідно з відповіддю відповідача за цим позовом від 31.05.2021 року № 2000-0203-8/72821 останній не збирається виконувати судове рішення, посилаючись на те, що рішення судів, які набрали законної сили не є підставою для виконання Конституції а Законів України.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві ГУ ПФУ в Харківській області вказує, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103.

Визнання нечинним в подальшому п. п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій щодо повторного проведення перерахунку пенсії позивача.

Відповідач зауважує, що чинна редакція ст. 63 Закону № 2262-ХІІ не містить положень про підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, вказуючи лише на право на перерахунок пенсії за умови прийняття відповідного Урядового рішення. При цьому, вказує, що у випадку, коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень КМУ, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для органу ПФУ обов`язку вчинити дії, спрямовані на проведення перерахунку пенсії.

Також, відповідач посилається на пропущення позивачем строку звернення до суду, посилався на постанову Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, де суд зазначив, що встановлення строків звернення до суду відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права, про бездіяльність відповідача щодо не вчинення оскаржуваних дій, необхідних для перерахунку пенсії, позивач мав дізнатись раніше, ще у 2018 році, не отримуючи пенсію у перерахованому розмірі. Положення частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ не підлягають застосуванню до правовідносин, з приводу яких виник спір у даній справі, через те, що приписи цієї норми законодавства регулюють виплату за минулий час вже нарахованих пенсій, але не виплачених з вини ПФУ.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» № 33/41-159 від 20.05.2021 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» реєстровий № 33/41-159 від 20.05.2021 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.12.2019 року однією сумою.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині судом відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема уповноважений на складення відповідних довідок орган та пенсійний орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» складено оновлену довідку №33/41-159 від 20.05.2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року.

Враховуючи те, що пункт 3 Постанови № 103, який стосується перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), визнано нечинним рішенням у справі № 826/12704/18, яке набрало законної сили 19.11.2019, то саме з 19.11.2019 у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постанови КМУ № 988, та такий перерахунок основного розміру пенсії відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ має бути здійснений ГУ ПФУ в Харківській області з 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, просить скасувати судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити у відповідній частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Доводи, якими відповідач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним у відзиві на адміністративний позов.

Позивачем судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати та змінити з підстав його прийняття, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що колишній працівник органів внутрішніх справ України (начальник відділення карного розшуку лінійного відділення на станції Основа УМВСУ в Харківській області), позивач ОСОБА_1 з 21.11.2002 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена в порядку та на умовах Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) в розмірі 82 відсотка грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 641 утворено Національну поліцію України.

Статтею 94 Закону України від 02.07 2015 року № 580-VIII «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання (ч. 1 ст. 94).

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 94).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року № 260, який зареєстрований в Мінюсті України 29.04.2016 року за № 669/28799, затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260).

За частиною третьою ст. 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», що набрав чинності 29.12.2015 року), - перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ унормовано, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Отже з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року і положень ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням положень ч. 1 ст. 51 цього Закону та положень Порядку № 45, з 01.01.2016 року позивач ОСОБА_1 набув право на проведення перерахунку раніш призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням видів та розмирів грошового забезпечення за відповідною посадою поліцейського.

Реалізуючи повноваження, визначені ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнята постанова № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом третім якої, зокрема, визначалося про перерахування з 01.01.2016 року пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Встановлено, що розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Після виконання уповноваженим органом алгоритму дій, передбачених Порядком № 45 (в редакції Постанови № 103), та надходження до пенсійного органу довідки про грошове забезпечення позивача ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, у березні 2018 року відповідачем з 01.01.2016 року проведений перерахунок пенсії позивача.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, що набрало законної сили 05.03.2019 року, по справі № 826/3858/18 визнані протиправними та нечинними, зокрема, зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, що були внесенні постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103.

Частковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 року, що набрало законної сили 19.11.2019 року, по справі № 826/12704/18 визнаний протиправним та скасований пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Таким чином, з дня набрання чинності судовим рішеннями по справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 виникли підстави для обчислення пенсії позивача ОСОБА_1 (з дати виникнення права на проведення перерахунку раніш призначеної пенсії, з урахуванням грошового забезпечення поліцейського, тобто з 29.12.2015 року), виходячи з розміру та видів грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою поліцейського, згідно із ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, Порядку № 45, а не положень п. 3 Постанови № 103, на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (Додаток 2 до Порядку № 45).

Пунктом 5 Порядку № 45 визначено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні данні, які б посвідчували ту обставину, що станом на грудень 2015 року до складу грошового забезпечення поліцейського (за відповідною посадою позивача) входила надбавка за специфічні умови проходження служби та розмір премії, що отримана поліцейським за відповідною посадою у грудні 2015 року, складав 60,67 відсотків його грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, підставою для проведення перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» від 20.05.2021 року за № 100/26024 (вих. № 33/41-159) про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року є факт визнання судовим рішенням по справі № 826/12704/18 нечинним п. 3 Постанови № 103.

Пунктом 4 розділу П Порядку № 260 визначено, що надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Поліцейським, які отримують підвищені посадові оклади, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір установленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оголошується наказом.

Відповідно до п 12 розділу П цього Порядку керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Колегія суддів зазначає, що листом від 26.07.2019 року за № 8714/09/29-2019 Національна поліція України рекомендувала керівникам органів поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, починаючи з липня 2019 року, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським, посадові оклади яких визначено додатками 4-10 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988.

24.02.2021 року листом за № 2388/09/48-2021 Національна поліція України повідомила Міністерство внутрішніх справ України про середні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, що були фактично виплачені поліцейським у листопаді 2019 року.

За п. 13 розділу VIII «Управління, відділи, відділення поліції» Додатку до означеної інформації оклад начальника відділення складає 2.700 грн, середній розмір надбавки за специфічні умови проходження служби 59,42 відсотка, середній розмір премії 60,67 відсотків.

Пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції, яка відновлена з 29.01.2020 року) передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку (ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

Отже, у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення поліцейського (за відповідною посадою) у листопаді 2019 року за рахунок збільшення розміру премії (60,67 відсотків) та встановленням і виплатою надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 59,42 відсотка, у позивача ОСОБА_1 виникло право на проведення перерахунку пенсії.

За правовим висновком, що міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а, - підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Судом встановлено, що 12.05.2021 року позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» з інформаційним запитом, яким просив виготовити та направити до ГУ ПФУ в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення на своє ім`я для перерахунку пенсійного забезпечення із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення середніх розмірів надбавок за специфічні умови проходження служби поліцейських за прирівняною посадою та середній розмір премії станом на листопад 2019 року згідно листа начальника Національної поліції України від 24.02.2021 року № 2388/09/48-2021 (а.с. 19).

20.05.2021 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» позивачу ОСОБА_1 видана довідка за № 100/26024 (вих. № 33/41-159) про те, що станом на листопад 2019 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988, розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського складає (усього) 19.477,01 грн.

В довідці також вказані види грошового забезпечення, які отримуються поліцейським (за відповідною посадою) станом на листопад 2019 року (а.с. 14).

25.05.2021 року позивач звернувся до пенсійного органу з інформаційним запитом, додавши до нього вищеозначену довідку, та визначивши прохання до пенсійного органу провести перерахунок його пенсії на підставі цієї довідки.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в зверненні позивача ОСОБА_1 до пенсійного органу відсутня дата, з якої, на думку позивача, відповідачу належить провести перерахунок його пенсії.

Листом від 31.05.2021 року за № 2000-0203-8/72821 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі наданої довідки.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідач зазначив про те, що після визначення протиправним та скасування п. 3 Постанови № 103 інших рішень Уряд про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося (а.с. 15-16).

Статтею 66 Закону № 2262-ХІІ визначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії або її перерахунку, зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах, порушення строків і заниження розмірів пенсії може бути оскаржено до вищих органів або до суду.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови йому у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» № 33/41-159 від 20.05.2021 року, колегія суддів зазначає, що положення Закону № 2262-ХІІ надає пенсійному органу приймати рішення як, зокрема, про перерахунок пенсії, так і про відмову в її перерахунку.

При цьому колегія суддів зауважує, що ані Закон № 2262-ХІІ, а ні постанова Правління ПФУ від 30.01.2007 року № 3-1, яка зареєстрована в Мінюсті України 15.02.2007 року за № 135/13402, «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не встановлює форму такого рішення.

Колегія суддів зазначає, що судам першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів того, що відповідач ГУ ПФУ в Харківській області після отримання відповідного повідомлення від Пенсійного фонду України уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта ухилився від виконання дій, які прямо визначені для нього Законом № 2262-ХІІ, Порядком № 45 та постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 року № 3-1.

З отриманням звернення позивача ОСОБА_1 , відповідач його розглянув та повідомив заявника про прийняте по суті звернення рішення.

Щодо самої відмови ГУ ПФУ в Харківській області у проведенні перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що означене рішення відповідача не відповідає вимогам законності з підстав, що наведені вище.

Колегія суддів зазначає, що ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності і відображена в практиці Європейського суду з прав людини (справи «Salumi», «Racke v Hauptzollamt Mainz» та «Hauptzollamt Landau»), що визнається в Україні джерелом права (ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV).

Принцип легітимних (законних) очікувань виражає, зокрема, позицію, що органи публічної влади повинні дотримуватися приписів актів права. Такий підхід забезпечує особам, на яких поширюється дія рішень органів публічної влади, можливість завбачливо вибудувати свою поведінку та очікувати настання відповідних наслідків.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області відмовою в проведенні перерахунку пенсії не забезпечило наявність легітимних (законних) очікувань позивача ОСОБА_1 , оскільки позивач мав обґрунтовані та законні сподівання на реалізацію свого майнового права стосовно щомісячного отримання сум пенсії у належному розмірі на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» від 20.05.2021 року за № 100/26024 (вих. № 33/41-159), які згідно з практикою Європейського суду з прав людини є об`єктом захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає суті порушеного права, та про необхідність застосування положень ч. 2 ст. 9 КАС України, вихід за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняття рішення про визнання протиправною відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» від 20.05.2021 року за № 100/26024 (вих. № 33/41-159).

Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою і цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняючи вимоги апеляційної скарги, змінює судове рішення з підстав його прийняття, викладених в мотивувальній частині, та скасовує судове рішення в частині задоволення вимог позивача про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» № 33/41-159 від 20.05.2021 року.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести йому перерахунок та виплату пенсії саме з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» реєстровий № 33/41-159 від 20.05.2021 року, з огляду на наступне.

За приписами частини 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, < >.

Частина перша ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 4 Порядку № 45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ).

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обставини справи, яка розглядається, не є тотожними обставинам, встановленим судом у справі № 510/1286/16-а, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (ст.ст. 1, 3 та 8).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст. 22 та 64).

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується державою.

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Пунктом 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

При цьому колегія суддів зауважує, що положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не суперечать алгоритму дій уповноважених органів та органів ПФУ, визначеному Порядком № 45.

Судом установлено, що у листопаді 2019 року грошове забезпечення поліцейського (за відповідною посадою посаді позивача) збільшилося, у зв`язку із виплатою надбавки, яка не виплачувалася раніше, та збільшенням розміру премії й, таким чином, позивач набув право на проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії.

Колегія суддів вважає, що оскільки не проведення перерахунку пенсії позивача відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, такий перерахунок пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком у відповідності до положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги позивача ОСОБА_1 стосовно зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок його пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» від 20.05.2021 року за № 100/26024 (вих. № 33/41-159), з 01.12.2019 року.

Щодо зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою, колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013).

В своїх Рішеннях Конституційний Суд України наголошує, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; водночас ухиленням від виконання цього обов`язку є перекладення державою відповідальності за фінансове забезпечення організації виконавчого провадження на особу, на користь якої ухвалене судове рішення; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (§ 43 рішення у справі „Shmalko v. Ukraine" від 20 липня 2004 року, § 84 рішення у справі „Fuklev v. Ukraine" від 7 червня 2005 року, § 64 рішення у справі „Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, §§ 46, 51, 54 рішення у справі „YuriyNikolayevichIvanov v. Ukraine" від 15 жовтня 2009 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що визнання владою заявника відповідальним за ініціювання виконавчих проваджень стосовно судового рішення на його користь і нехтування нею його фінансовим станом були надмірним обтяженням і призвели до обмеження його права на доступ до суду такою мірою, що знівелювало сутність цього права (§ 65 рішення у справі „Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині судового рішення також вказується про порядок і строк виконання судового рішення.

Отже, розгляд питання щодо порядку і строку виконання судового рішення у такому випадку обумовлюється певною необхідністю.

Колегія суддів зауважує, що обов`язок виконати судове рішення виникає у відповідача одразу ж після набрання цим рішенням законної сили незалежно від того чи виданий судом виконавчий документ для його примусового виконання.

Колегія суддів також зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Зазначаючи про необхідність судового захисту саме в означений спосіб - здійснити виплату суми пенсії, яка буде обчислена пенсійним органом під час виконання судового рішення по цій справі, однією сумою, позивач ОСОБА_1 , не вказав про наявність фактичних та непереборних обставин (відповідно не надав доказів в їх обґрунтування), які унеможливлять виконання відповідачем судового рішення, постановленого на користь позивача, саме в означений спосіб.

Таким чином, колегія суддів частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області, частково скасовує судове рішення і приймає нове про залишення без задоволення означеної вимоги ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року скасувати в частині, якою задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 :

- про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019 року у відповідності до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» № 33/41-159 від 20.05.2021 року.

- про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми перерахунку пенсії однією сумою, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року доповнити наступним:

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» від 20.05.2021 року за № 100/26024 (вих. № 33/41-159).

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року змінити з підстав його прийняття, викладених у мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило