Справа № 160/3367/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2022 року Справа № 160/3367/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
14.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
- визнати протиправним та повністю скасувати рішення Дніпровської митниці про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2021/000625 від 20.12.2021 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ним шляхом електронного декларування було заявлено до митного оформлення товар металопрокат (чорні метали): круги в асортименті у вигляді прутків.
За результатами перевірки митної декларації відповідачем були відібрані зразки для проведення експертних досліджень на предмет того, чи є товар арматурою та для однозначної кваліфікації товару згідно з УКТЗЕД.
За наслідками лабораторного дослідження зразків товару експертом не визначено належність товару до арматурного прокату чи катанки, оскільки механічні характеристики товару та вміст вуглецю не визначалися через відсутність необхідного обладнання.
Через відмову у митному оформленні спірної митної декларації та за відсутності іншого виходу позивач подав до тимчасової нову додаткову декларацію ЕМД №А110130/2021/036835 від 20.12.2021 року, на підставі якої і було завершено митне оформлення товару за тим самим описом, як такий, що не є арматурним прутком, однак без повернення антидемпінгового мита та ПДВ, нарахованого на суму такого спірного товару.
Позивач вважає рішення відповідача про відмову в прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску товарів протиправним, що й стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі №160/3367/22 та вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у письмовому провадженні. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Зазначає, що позовні вимоги гуртуються виключно на доводах позивача про те, що товар не є арматурним прокатом та/або катанкою, з посиланням на призначення товару, яке, на думку відповідача, не є визначальною характеристикою для класифікації товару за кодами УКТЗЕД.
25.03.2022 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що об`єкт оподаткування має наслідком сплату податку, з огляду на що першочергове значення має визначення спірного товару арматурою чи катанкою, доказів чого відповідачем не подано.
Позивач також зазначає, що митні платежі сплачуються в іншому порядку, ніж звичайні податкові, а тому нарахування антидемпінгового мита декларантом у митній декларації автоматично не свідчить про його добровільну сплату, адже кошти списує митниця після перевірки митної декларації на предмет правильності її складання та визначення податкових зобов`язань з митних платежів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
На виконання зовнішньоекономічного контракту № СТАК/ОЕ-005827 від 08.10.2019 року, специфікації (доповнення до контракту) № 16 від 29.10.2021 року, а також рахунку-фактури (інвойс) № 621808, №621835 від 09.11.2021 року АТ "Оскольський електрометалургійний комбінат", торговельна марка "Metalloinvest ОЕМК", згідно з міжнародною залізничною накладною від 09.11.2021 року № 31695100 здійснило на адресу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Такт", поставку товару походженням з Російської Федерації.
Згідно із специфікацією постачанню підлягає металопрокат: круги в асортименті у вигляді прутків відповідно до наведених в специфікації марок сталі, міждержавних стандартів. Номери державних (міждержавних) стандартів, яким має відповідати товар, вказані у специфікації, сертифікатах якості.
Вказаний товар було заявлено митниці та його митне до митного оформлення було остаточно завершено як такий, що не є арматурним прутком, однак відповідач відмовив позивачу завершити таке митне оформлення товару без справляння антидемпінгового мита.
На підставі специфікації та інших товарно-супровідних документів позивачем до митного оформлення було заявлено товар шляхом електронного декларування (тимчасова електронна митна декларація (ЕМД) № UA110130/2021/033807 від 19.11.2021 року:
марка сталі 35: розмір круг 30,0 мм - 2,340 тн, розмір круг 16,0 мм - 9,335 тн, розмір круг 30,0 мм - 9,305 тн, розмір круг 32,0 мм - 9,265 тн, розмір круг 32,0 мм - 11,620 тн, хімічний склад: С-0,35%-0,36%; Мn-0,56%-0,58%; Sі-0,25%; Р-0,006%-0,009%; S-0,026%-0,016%-0,015%; Сr-0,04%-0,02%-0,06%; Ni-0,01%; Сu-0,02%; N-0,008%-0,009%; Аs-0,001%.
Виробник: АТ "Оскольский електрометалургійний комбінат імені Олексія Олексійовича Угарова", торговельна марка "Metalloinvest ОЕМК".
Виробник: АТ "Оскольский електрометалургійний комбінат імені Олексія Олексійовича Угарова", торговельна марка "Metalloinvest ОЕМК".
Згідно з висновком експерта митниці надані на дослідження проби товару за визначеними показниками ідентифіковані як прутки круглого поперечного перерізу із сталі нелегованої, діаметром більше 14 мм. Вміст вуглецю експертом митниці не встановлений через відсутність необхідного обладнання. На поверхні відсутні ямки, виступи, борозни та/або інші рельєфи. Будь-яке оброблення поверхні (плакування, фарбування, гальванічне або інше покриття) відсутнє.
Позивачем було подано додаткову митну декларацію ЕМД №UA110130/2021/036759 від 20.12.2021 року до тимчасової (гр. 2 ДТ). В цій декларації заявлено той самий товар, що і за тимчасовою митною декларацією ,та повторно заявлено, що товар не є арматурним прутком.
Відповідач прийняв рішення про відмову в прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску товарів № UA110130/2021/000625 від 20.12.2021 року, про що оформлена картка відмови, в якій підставою для відмови зазначено, що декларантом порушено вимоги ст. 266 п. 1.4 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року у частині сплати митних платежів, а саме - не сплачено антидемпінгове мито по товару №1-2.
У картці відмови відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, - позивачу необхідно подати нову митну декларацію зі сплатою антидемпінгового мита - 15,21%.
Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у прийнятті вказаної митної декларації, митному оформленні випуску товарів є незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує законні права та інтереси позивача, у зв`язку із чим позивач звернувся із позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 271 Митного кодексу України (далі МК України) антидемпінгове мито застосовується в Україні як особливий вид мита.
Згідно з ч. 4 ст. 275 МК України антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" №330-XIV від 22.12.1998 року у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 289 МК України моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів, зокрема, є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.
Механізм захисту національного товаровиробника від демпінгового імпорту з інших країн, митних союзів або економічних угруповань визначає Закон України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» від 22.12.1998 року №330-XIV (далі Закон №330-XIV). Він регулює засади і порядок порушення та проведення антидемпінгових розслідувань і застосування антидемпінгових заході
За змістом п. 2 ст. 1 Закону №330-XIV антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
Законом №330-XIV регламентовано статус і повноваження Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, за змістом ч. 5 ст. 5 якого Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує та контролює їх виконання. Акти Комісії, зокрема щодо проведення антидемпінгового розслідування та застосування антидемпінгових заходів, є обов`язковими для виконання.
Частиною 1 статті 28 Закону №330-XIV встановлено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів.
28 грудня 2017 року Комісія розглянула подані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України матеріали про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації.
За результатами такого розгляду Комісія зробила позитивний висновок та відповідно до ст. 16 Закону №330-XIV прийняла рішення №АД-382/2017/4411-05, згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис: арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.
Згідно з рішенням Комісії №АД-382/2017/4411-05 остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару, опис якого зазначено вище, з Російської Федерації у розмірі 15,21%.
Відповідно до листа Державної фіскальної служби України №68/7/99-99-19-04-01-17 від 02.01.2018 року остаточне антидемпінгове мито справляється органами доходів і зборів (митницями) України відповідно до опису товару та незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів) через 60 днів з дня опублікування повідомлення про прийняте рішення (тобто з 28.02.2018 року).
20.04.2018 року за результатами розгляду Комісією звернень від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності щодо адміністрування антидемпінгового мита та надання роз`яснень опису товару, який має бути об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, до рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05 внесено зміни в частині опису товару, зокрема пункт 1 рішення Комісії від 28.12.2017 року викладено в такій редакції:
"1. Застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис:
Арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00".
З наведених положень слідує, що антидемпінгове мито нараховується на підставі рішення Комісії, а об`єктом його справляння є товар, що відповідає опису згідно з таким рішенням.
Для визначення того, чи є спірний товар (операції з імпорту) об`єктом застосування антидемпінгових заходів, належить встановити наявність наступних умов:
1) походження з Російської Федерації;
2) товар згідно з кодів УКТЗЕД за переліком згідно з рішенням Комісії №АД-382/2017/4411-05;
3) товар, що за описом являє арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанку діаметром від 5,5 до 14 мм (включно).
Встановлення цих умов входить до предмету доказування у цій справі.
Однак товар, поставлений позивачу, не є арматурним прокатом (арматурою) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанкою діаметром від 5,5 до 14 мм (включно) з наступних підстав.
За діаметром спірний товар не підпадає під критерій катанки, який наведено у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року № АД-390/2018/4411).
ДСТУ 3760:2006 (Національний стандарт України) «Прокат арматурний для залізобетонних конструкцій», який визначає, що є арматурою, містить інформацію про марки сталі, з яких виготовляється арматура, серед яких немає марок сталі, які заявив позивач до митного оформлення позивач.
Також судом враховується лист № 103 від 30.10.2019 року ТОВ «Національний технічний комітет по стандартизації в металургії 4» (ТК4), копія якого міститься в матеріалах справи, фахівці якого є розробниками Національних стандартів України (щодо металопродукції та щодо арматурного прокату зокрема), згідно з яким надано позивачу роз`яснення, що саме слід розуміти під арматурним прокатом.
У вказаному листі зроблено висновок про те, що круглий непрофільований прокат, призначений для армування залізобетонних конструкцій, згідно з ДСТУ 3760:2019 виготовляють тільки класу А240С. Будь-який сортовий прокат не може вважатися арматурним прокатом, якщо у розділі «сфера застосування» нормативного документу, згідно з яким його постачають, не вказано, що він призначений для армування бетону або попереднього напруження бетону.
Таким чином, суд дійшов висновку, що за фізичними характеристиками спірний товар не є арматурою та катанкою, оскільки не відповідає опису, який наведено у рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 від 28.12.2017 року (в редакції рішення від 20.04.2018 року № АД-390/2018/4411).
Згідно з ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення.
З огляду на вищевикладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" до Дніпровської митниці підлягає задоволенню у повному обсязі.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням №153 від 18.01.2022 року.
Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Іншого порядку розподілу судових витрат КАС України не передбачено.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як встановлено судом, між позивачем та адвокатом Бичковим Володимиром Вячеславовичем укладено Договір про надання правової допомоги №01/2019 від 07.12.2018 року.
21.12.2021 року між позивачем та адвокатом Бичковим Володимиром Вячеславовичем укладено Додаткову угоду №000625 до Договору про надання правової допомоги №01/2019 від 07.12.2018 року.
Пунктом 3 Додаткової угоди від 21.12.2021 року до Договору про надання правової допомоги №01/2019 від 07.12.2018 року встановлено, що сторони дійшли згоди, що за надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг), передбаченої п.1 цієї додаткової угоди, клієнт має сплатити виконавцю фіксований гонорар в розмірі 2500,00 грн без ПДВ, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У випадку розгляду справи в загальному позовному провадженні з викликом представників сторін розмір фіксованого гонорару підлягає перегляду до дати призначення судом підготовчого засідання, якщо клієнт не просить розглянути справу у письмовому провадженні. Розмір фіксованого гонорару не залежить від кількості складених адвокатом документів, їх обсягу та витраченого адвокатом часу.
Отже, суд вказує, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Суд також враховує положення ч. 7 ст. 134 КАС України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не заявив, при цьому в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, отже є визначеним.
Таким чином, суд доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. є співмірним та відповідає принципу розумності.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.
Керуючись ст. 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2021/000625 від 20.12.2021 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко