Справа № 160/14316/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/14316/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року

у справі №160/14316/21

за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34"

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 р. Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просило:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо спрямування поточних платежів у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в погашення податкового боргу в сумі 1 199 653,60 грн. за податковими деклараціями з податку на додану вартість за період з березня 2016 року по грудень 2017 року включно та нараховані на цей податковий борг штрафні санкцій та пеню;

- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника державного підприємства «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№34)», , з податку на додану вартість шляхом повернення записів про борги минулих років по деклараціям з податку на додану вартість за період з березня 2016 року по грудень 2017 року включно та здійснити виключення нарахованої пені в сумі 511 288,77 грн. та пені, донарахованої у минулих роках, в сумі 549 146,4 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 р. № про застосування штрафу в розмірі 25% у сумі 299 913,40 грн. за платежем «податок на додану вартість» за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання, прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення прийнято на підставі протиправних висновків, викладених в акті перевірки. Позивач вказував, що відповідачем проведено камеральну перевірку строків сплати самостійно нарахованих податкових зобов`язань за податковими деклараціями зі впливом 1095 календарних днів з граничного строку подання податкових декларацій, що свідчить про протиправність в цілому оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач зазначав, що за податковими деклараціями, що є предметом цієї камеральної перевірки, вже були нараховані штрафні санкція та пеня, тому повторне донарахування за межами 1095 календарних днів, є протиправним. Спрямування ГУ ДПС у Дніпропетровській області грошових коштів ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№34)» в СЕА ПДВ на погашення податкового боргу за судовим рішенням здійснено з порушенням п. 95.3. ст. 95 ПК України, що на думку позивача, також свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та дій щодо нарахування й погашення штрафних санкцій, пені. Отже, позивач вважає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області протиправно здійснено нарахування штрафних санкцій на податковий борг, стягнутий за рішенням суду з рахунків платника податків, без врахування п. 113.1 ст. 113 ПК України та протиправно спрямовано поточні платежі в погашення таких штрафних санкцій, у тому числі пені минулих років.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 р. у справі № 160/14316/21 адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Судом встановлено, що в порушення вимог законодавства, відповідачем проведено камеральну перевірку строків сплати самостійно нарахованих податкових зобов`язань за податковими деклараціями зі спливом 1095 календарних днів з граничного строку подання податкових декларацій, що свідчить про порушення процедури проведення камеральної перевірки. Разом з тим, судом досліджено, що відповідачем при виконанні судового рішення про стягнення заборгованості з рахунків платника податків здійснено погашення податкового боргу з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а не стягнення коштів з рахунків ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№34)», що було предметом позовних вимог у справі №160/810/19. Зазначене приводить к подвійному погашенню одного й того ж податкового боргу, як через банківський рахунок, так і через СЕА ПДВ. Відтак, спрямування ГУ ДПС у Дніпропетровській області грошових коштів ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№34)» в СЕА ПДВ на погашення податкового боргу за судовим рішенням здійснено з порушенням п. 95.3. ст. 95 ПК України, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.03.2021 року № та дій щодо нарахування й погашення штрафних санкцій, пені. Крім того, суд дійшов висновку, що ані у відзиві на позовну заяву, ані при проведенні камеральної перевірки контролюючим органом не доведено, що ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№34)» умисно не були сплачені узгоджені податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період з березня 2016 року по грудень 2017 року.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 р. у справі № 160/14316/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що у ДП «Підприємство ДКВС України (№ 34)» нараховувався борг за документами, згідно яких самостійно визначене платником грошове зобов`язання по податковій звітності з ПДВ на загальну суму 1199653,60 грн., а саме, податкові декларації за період з 2016 року по 2017 рік, податкове повідомлення рішення та уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок. У позивача наявний податковий борг. Відповідно до діючого законодавства, а саме, п.87.9 ст.87 ПКУ зі змінами та доповненнями, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Протягом 2019-2021 року в ІКП здійснювалось зарахування коштів, що сплачував платник податків та коштів, що стягуватися органом стягнення з рахунків в установах банків на виконання рішення суду. Податковий борг, заявлений у справі №160/810/19, переважно погашено згідно з черговістю його виникнення. Станом на 23.03.2020 року в ІКП з ПДВ по ДП "Підприємство ДКВС України (№34)" обліковувався податковий борг у сумі 3524701,73 грн. Відповідно, кошти, сплачені ДП «Підприємство ДКВС України (№ 34)», у подальшому зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення відповідно до п.87.9 ст.87 Кодексу. Зазначеного суд першої інстанції не врахував, з огляду на що скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач направив відзив на апеляційну скаргу, де викладаючи обґрунтування власної позиції, зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги. З посиланням на правову позицію Верховного суду позивач зазначає, що контролюючим органом у даній справі проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання без врахування строків давності, визначених ст. 102 Податкового Кодексу України, що свідчить про порушення процедури проведення камеральної перевірки. Зазначена обставина на думку підприємства свідчить про протиправність в цілому оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

За клопотанням, викладеним у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції призначив розгляд справи у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник відповідача підтримав визначену по справі правову позицію, надав пояснення щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» () зареєстровано юридичною особою 13.03.2000 року, запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 22.10.2004 року.

На підставі підпункту 19-1.1 пункту 19-1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України контролюючим органом проведено камеральну перевірку ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за 2016-2017 роки.

За наслідками перевірки складено акт від 15.02.2021 року №1975/04-36-18-12/08679712.

У висновках акту перевірки вказано, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» узгодженої суми податкового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.

На підставі акту перевірки від 15.02.2021 року №1975/04-36-18-12/08679712 відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.03.2021 року №, яким за затримку на 1331, 1213, 1397, 1301, 1320, 1244, 1386, 1393, 1123, 1395, 1364, 1153, 1334, 1243, 1181, 1364, 1211, 1272, 1423, 1242, 1333, 1274, 1150, 1334, 1181, 1092, 1362, 1369, 1119, 1211, 1303, 1180, 1212 календарних днів сплати/зарахування банком або органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів/за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання/податків/авансових внесків єдиного податку в сумі 299913,40 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 299913,40 грн. за платежем податок на додану вартість.

Обґрунтованість прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення розглядалася судом першої інстанції.

Переглядаючи рішення суду та залишаючи його без змін, з огляду на матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, з огляду на заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції правомірно в першу чергу надавав оцінку діям контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 76.1. ст. 76 Податкового кодексу України (далі ПК України), камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

В той же час перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість встановлено порушення вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по наступним документам:

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2016 року № кількість днів затримки 1331;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.05.2017 року № кількість днів затримки 1213;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.06.2016 року № кількість днів затримки 1397;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 19.12.2016 року № кількість днів затримки 1301;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 28.10.2016 року №10041201 кількість днів затримки 1320;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.03.2017 року № кількість днів затримки 1244;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.06.2016 року № кількість днів затримки 1386;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2016 року № кількість днів затримки 1393;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.12.2017 року № кількість днів затримки 1123;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 12.07.2016 року № кількість днів затримки 1395;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 16.09.2016 року № кількість днів затримки 1364;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2017 року № кількість днів затримки 1153;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.10.2016 року № кількість днів затримки 1334;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.04.2017 року № кількість днів затримки 1243;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.07.2017 року № кількість днів затримки 1181;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.08.2016 року № кількість днів затримки 1364;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.08.2017 року № кількість днів затримки 1211;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.02.2017 року № кількість днів затримки 1272;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2016 року № кількість днів затримки 1423;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.05.2017 року № кількість днів затримки 1242;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 16.09.2016 року № кількість днів затримки 1333;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.03.2017 року № кількість днів затримки 1274;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 11.10.2017 року № кількість днів затримки 1150;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 19.12.2016 року № кількість днів затримки 1334;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.08.2017 року № кількість днів затримки 1181;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.01.2018 року № кількість днів затримки 1092;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.06.2016 року № кількість днів затримки 1362;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25.08.2016 року № - кількість днів затримки 1369;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2017 року № кількість днів затримки 1119;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 19.06.2017 року № кількість днів затримки 1211;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 13.01.2017 року № кількість днів затримки 1303;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.09.2017 року № кількість днів затримки 1180;

- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.07.2017 року № кількість днів затримки 1212.

Зі змісту акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій до спірного податкового повідомлення-рішення від 30.03.2021 року № вбачається, що відповідачем здійснено зарахування поточних платежів з податку на додану вартість в СЕА ПДВ в погашення самостійно визначених платником податків податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з березня 2016 року зі строком сплати 30.04.2016 року по грудень 2017 року зі строком сплати 30.01.2018 року включно.

Ч. 2 п. 76.3 ст. 76 ПК України встановлює, що камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно пункту 102.1. статті 102 ПК України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку, зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.113.1 ст.113 ПК України граничні строки застосування штрафних санкцій до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним ст. 102 Податкового Кодексу України.

Апеляційним судом встановлено, що застосована відповідачем санкція за затримку сплати узгоджених податкових зобов`язань за період з березня 2016 року по грудень 2017 року включно проведена на строк від 1423 календарних днів до 1092 днів.

З огляду на це, суд першої інстанції вірно вказав, що в порушення вимог законодавства, відповідачем проведено камеральну перевірку строків сплати самостійно нарахованих податкових зобов`язань за податковими деклараціями зі спливом 1095 календарних днів з граничного строку подання податкових декларацій.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що до позивача застосовано штрафні санкції з порушенням п.113.1 ст. 113 ПК України, і доводи апеляційної скарги ці обставини не спростовують.

Також, колегією суддів досліджено, що акт від 15.02.2021 та спірне податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 № не містить мотивів встановлення в діях платника податку умислу.

Натомість, пункт 124.2. ст. 124 ПК України визначає, що діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Відтак, колегія суддів вважає, що застосування штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання на підставі п. 124.2 ст. 124 ПК України передбачає доведення контролюючим органом умислу платника податків на скоєння податкового правопорушення.

Проте, відповідач умислу платника податків на скоєння податкового правопорушення не довів.

Також, колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у справі № 160/2463/20 визнано протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо несписання безнадійного податкового боргу Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34», , з податку на додану вартість на суму 341970,70 грн. та зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняти рішення про визнання податкового боргу Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34», , з податку на додану вартість за період з 30.08.2015 р. по 30.11.2015 р. в сумі 341 970,70 грн. безнадійним податковим боргом, здійснити корегування даних в інтегрованій картці платника Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №34», , з податку на додану вартість шляхом списання безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість за період з 30.08.2015 р. по 30.11.2015 р. в сумі 341 970,70 грн. та пені, нарахованої на безнадійний податковий борг, здійснити корегування безпідставного зарахування грошових коштів ДП «Підприємство ДКВС України (№34)» згідно платіжних доручень від 15.10.2019 р. та 24.10.2019 р. в погашення податкового боргу за податковою декларацією з ПДВ № від 19.01.2016 року.

В свою чергу, 11.08.2021 року відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 року у справі № 160/2463/20, постанова ВП № 66452374 від 11.08.2021 року. В подальшому, постановою від 01.09.2021 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вирішено задовольнити клопотання боржника та відкласти провадження виконавчих дій відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» до 15.09.2021 року.

Натомість, зміст відомостей з ІКП, наданих відповідачем, підтверджує, що рішення суду від 30.06.2020 року у справі № 160/2463/20 не виконано, безнадійний борг та пеню не списано. Відтак, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що розрахунок штрафної санкції за податковим повідомленням-рішенням від 30.03.2021 року № проведено невірно без врахування корегування безпідставного зарахування грошових коштів ДП «Підприємство ДКВС України (№34)» згідно платіжних доручень від 15.10.2019 року та 24.10.2019 року в погашення податкового боргу за податковою декларацією з ПДВ № від 19.01.2016 року.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що приписами абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/810/19 від 05.04.2019 року задоволено позовну заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, , стягнуто з рахунків державного підприємства «ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)» на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 3 020 323,55 грн.

При розгляді справи № 160/810/19 судом зазначено, що податковий борг виник внаслідок несплати у встановлені строки суми грошового зобов`язання, визначеного платником самостійно відповідно до податкових декларацій з податку на додану вартість, а саме: № від 19.01.2016р. за грудень 2015р. з граничним терміном сплати 30.01.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2016р; № від 18.02.2016р. за січень 2016р. з граничним терміном сплати 01.03.2016р., датою виникнення податкового боргу є 02.03.2016р; № від 16.03.2016р. за лютий 2016р. з граничним терміном сплати 30.03.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.03.2016р; № від 19.04.2016р. за березень 2016р. з граничним терміном сплати 30.04.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.05.2016р; № від 18.05.2016р. за квітень 2016р. з граничним терміном сплати 30.05.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.05.2016р; № від 17.06.2016р. за травень 2016р. з граничним терміном сплати 30.06.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.07.2016р; № від 12.07.2016р. за червень 2016р. з граничним терміном сплати 30.07.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.08.2016р; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок№ від 25.08.2016р.; № від 18.08.2016р. за липень 2016р. з граничним терміном сплати 30.08.2016р., датою виникнення податкового боргу є 31.08.2016р; № від 16.09.2016р. за серпень 2016р. з граничним терміном сплати 30.09.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.10.2016р; № від 17.10.2016р. за вересень 2016р. з граничним терміном сплати 31.10.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.11.2016р; № від 17.11.2016р. за жовтень 2016р. з граничним терміном сплати 30.11.2016р., датою виникнення податкового боргу є 01.12.2016р; № від 19.12.2016р. за листопад 2016р. з граничним терміном сплати 30.12.2016р., датою виникнення податкового боргу є 03.01.2017р; № від 13.01.2017р. за грудень 2016р. з граничним терміном сплати 30.01.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2017р; № від 17.02.2017р. за січень 2017р. з граничним терміном сплати 02.03.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.03.2017р; № від 17.03.2017р. за лютий 2017р. з граничним терміном сплати 30.03.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.03.2017р; № від 18.04.2017р. за березень 2017р. з граничним терміном сплати 30.04.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.05.2017р; № від 17.05.2017р. за квітень 2017р. з граничним терміном сплати 30.05.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.05.2017р; № від 19.06.2017р. за травень 2017р. з граничним терміном сплати 30.06.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.07.2017р; № від 18.07.2017р. за червень 2017р. з граничним терміном сплати 31.07.2017р., датою виникнення податкового боргу є 01.08.2017р; № від 17.08.2017р. за липень 2017р. з граничним терміном сплати 30.08.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.08.2017р; № від 18.09.2017р. за серпень 2017р. з граничним терміном сплати 02.10.2017р., датою виникнення податкового боргу є 03.10.2017р; № від 11.10.2017р. за вересень 2017р. з граничним терміном сплати 30.10.2017р., датою виникнення податкового боргу є 31.10.2017р; № від 17.11.2017р. за жовтень 2017р. з граничним терміном сплати 30.11.2017р., датою виникнення податкового боргу є 01.11.2017р; № від 18.12.2017р. за листопад 2017р. з граничним терміном сплати 02.01.2018р., датою виникнення податкового боргу є 03.01.2018р; № від 17.01.2018р. за грудень 2017р. з граничним терміном сплати 30.01.2018р., датою виникнення податкового боргу є 31.01.2018р.

В рішенні суду №160/810/19 вказано, що контролюючим органом відповідачу були нараховані штрафні санкції, а саме:

-за податковим повідомленням-рішенням № від 28.10.2016р. відповідно до ст. 120-1 Податкового кодексу України на суму 2821,24 грн., яке було отримано відповідачем 02.11.2016р. відповідно згідно до вимог ст.58 Податкового кодексу України;

-за податковим повідомленням-рішенням № від 06.11.2017р. відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України на суму 278781,00 грн., яке було отримано відповідачем 14.11.2017р. відповідно згідно до вимог ст.58 Податкового кодексу України, що підтверджується копіями відповідних повідомлень-рішень, поштового повідомлення та зворотнім боком податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2016р., наявними у справі.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі №160/810/19 набрало законної сили 16.05.2019 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі №160/810/19, позовні вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області містили виключно вимогу про стягнення коштів з рахунків платника податку у банках.

В свою чергу, стосовно податкових декларацій № від 19.01.2016 р., № від 18.02.2016 р., № від 16.03.2016 р., апеляційним судом досліджено та матеріалами справи підтверджується, що своєчасність сплати за цими податковими деклараціями була предметом перевірки контролюючим органом в акті камеральної перевірки від 10.03.2020 р. №12050/209/04-36-55-30/08679712.

Податкове повідомлення-рішення від 10.04.2020 р. №, прийняте на підставі цього акту перевірки, було предметом судового розгляду у справі № 160/8340/20.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року у справі № 160/8340/20 позовні вимоги ДП «ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№34)» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2020 р. № про сплату штрафу у розмірі 20 % за платежем податок на додану вартість у сумі 42 662,21 грн.; визнання дій щодо нарахування й списання пені з податку на додану вартість на суму 118 290,89 грн. в інтегрованій картці платника протиправними; зобов`язання здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість шляхом включення (вилучення) суми нарахованої пені у розмірі 118 290,89 грн., - були задоволені повністю.

Рішення у справі № 160/8340/20 набрало законної сили 04.03.2021 року, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду вищевикладене, керуючись приписами. 95.3. ст. 95 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спрямування відповідачем грошових коштів позивача в СЕА ПДВ на погашення податкового боргу за судовим рішенням здійснено з порушенням п. 95.3. ст. 95 ПК України та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що кошти мали зараховуватись відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 р. № дійсно є протиправним та підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо спрямування поточних платежів позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в погашення податкового боргу в сумі 1 199 653,60 грн. та нарахованих штрафних санкцій й пені підлягають визнанню протиправними. Натомість, доводи апеляційної скарги відповідача свого підтвердження, в процесі перегляду рішення суду, не знайшли.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 р. у справі № 160/14316/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 р. у справі № 160/14316/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко