Справа № 240/530/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/530/22

Головуючий у 1-й інстанції:Окис Т. О.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

14 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії щодо проведення нарахування та виплати Військовою частиною А1435 індексації грошового забезпечення після дня звільнення та зобов`язати провести нарахування і виплату середнього заробітку за період затримки повного розрахунку при звільненні.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 16.02.2022р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення без руху поданого адміністративного позову, оскільки твердження про відсутність доказів, що обґрунтовують позовні вимоги є помилковими та не відповідає дійсності. Позивач вважає, що надані ним копія банківської виписки щодо проведення виплати індексації після звільнення та копія витягу із наказу про звільнення підтверджують факт затримки розрахунку при звільненні.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 160, 161 КАС України визначено вимоги до позовної заяви та документів, що до неї подаються, а наслідки недотримання таких вимог передбачено статтею 169 КАС України.

Так, частинами 1, 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зі змісту статті 294 КАС України слідує, що ухвала про залишення позовної заяви без руху не може бути оскаржена в апеляційному порядку, а тому правова оцінка такій ухвалі надається судом при перегляді в апеляційному порядку ухвали про повернення позовної заяви, постановленої на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Повертаючи ухвалою від 16.02.2022р. позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений строк не усунено недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 11.01.2022р., а саме: документів, які підтверджують викладені у позові обставини в 2-х примірниках, до заяви не додано.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, при вирішенні спірного питання, судом першої інстанції не враховано, що частиною 4 статті 161 КАС України передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, тобто ті докази, які є в особи, яка звертається з позовом до суду.

Частинами 3, 6 статті 80 Кодексу передбачено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Таким чином, на відміну від цивільного процесуального законодавства, чинним адміністративним процесуальним законодавством передбачено право суду за власною ініціативою витребувати докази, що належать до предмету доказування. Наділення суд такими повноваженнями зумовлено необхідністю дотримання закріпленого статтею 9 КАС України принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Так, частиною 4 статті 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав невиконання ним вимог ухвали від 11.01.2022р. в частині ненадання доказів що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є необґрунтованим враховуючи наявність у суду процесуальної можливості витребувати відповідні докази з власної ініціативи.

Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував зазначені обставини та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, колегія судів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було порушено норми процесуального права, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ст.312, ст.320 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.