Справа № 580/7608/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7608/21 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Часник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов

В С Т А Н О В И В :

27.09.2021 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про скасування постанов про накладення штрафу № 5 від 28.07.2021 за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у розмірі 34000,00 грн.; № 6 від 28.07.2021 за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68000,00 грн.; № 7 від 28.07.2021 за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68000,00 грн.; № 8 від 28.07.2021 за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 34000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірні постанови підлягають скасуванню через те, що позивачка не підпадає під поняття осіб, які ввели в обіг продукцію, яка визнана такою, що виготовлена з недотриманням вимог Технічного регламенту безпечності іграшок та Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, оскільки позивача є розповсюджувачем продукції і нею були вжиті відповідні заходи щодо реагування відносно такої продукції.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 р. позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про накладення штрафу №5 від 28.07.2021, №6 від 28.07.2021, №7 від 28.07(2021, №8 від 28.07.2021.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення є протиправними, оскільки позивачка у повному обсязі виконала вимоги рішень відповідача про вжиття обмежувальних заходів, тому до неї неправомірно застосовано штрафні санкції за їх невиконання, що є підставою для їх скасування.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом і підстави для притягнення позивачки до відповідальності були встановленої перевіркою.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги та правильності висновків суду першої інстанції.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, сторони належним чином були повідомлення про слухання справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області у ФОП ОСОБА_1 було проведено планову перевірку якості характеристик продукції електричного та електронного обладнання у тому числі низьковольтного, радіообладнання, електричних ламп та світильників, мийних засобів, іграшок та взуття, за результатами якої складено акт № 000018 від 01.06.2021.

Даним актом вказано про виявленні факти реалізації продукції, що не відповідають встановленим вимогам, а саме на іграшках: «Kitchen cook delicious food» (згідно етикетки - Игрушка NS118616#47 MDY_MDY-101219-20 Обеденный набор металл микс, код 1С:462925), «DIY Dainty саке» (Игрушка NS 14444# MDY_MDY-050820-3 Игровой набор Пирожные Dainty cake пластик NO.HJ-6088, Made in China, штрихований код 014 та 8011 на грі Made in China, штрихований код 011 та 5018, відсутні відповідні знаки та відповідності технічним регламентам, чим порушено п.10,11,19,20,27,37,38,44,45 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018р. № 151, та електричний скляний чайник «ТОРТЕК» professional, модель FY-488C, об`єм 2 (л), виробник: СІХІ FEIYAN APPLIANCE CO., LTD. Адреса: Китай, провінція Жежьянг, Сіксі, Хенге, Пенгкяо Індасті і. Дата виготовлення: 10.09.2020, код 1C.: 491147, штрихований код: 7016 та 019 на електрообладнанні, пакуванні чи в документі, що супроводжує електрообладнання не зазначено найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу імпортера, чим порушено п.20, 28 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 № 1067.

На підставі цієї перевірки відповідачем було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:

- щодо іграшки «Kitchen cook delicious food»:

1. № 67 від 04.06.2021, яким зобов`язано вжити заходів щодо обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.

2. № 68 від 04.06.2021, яким заборонено надання продукції у магазині (на ринку) до приведення такої продукції у відповідності із встановленими вимогами.

3. № 69 від 04.06.2021, яким зобов`язано вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

- щодо іграшки «DIY Dainty cake»:

1. № 70 від 04.06.2021 яким заборонено надання продукції у магазині (на ринку) до приведення такої продукції у відповідності із встановленими вимогами.

2. № 71 від 04.06.2021 яким зобов`язано вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

- щодо електричного скляного чайника «ТОРТЕК»:

1. № 74 від 07.06.2021 зобов`язано вжити заходи щодо обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.

01.07.2021 позивач направив на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) до якого додані фотокопії маркування іграшок та електрообладнання та докази повернення продукції на користь постачальника ТОВ «ІНТЕРАГРО-СЕРВІС».

На підставі направлення № 27 від 21 липня 2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області проведено перевірку стану виконання суб`єктом господарювання вищенаведених рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за результатами якої був складений акт № 000024 від 22 липня 2021 року, яким встановлено що за результатами перевірки стану виконання рішень, суб`єктом господарювання не виконані дії, пов`язані із змістом обмежувального (коригувального) заходу, а його виконання не може бути визнане повним та результативним.

27.07.2021 відповідачем складені протоколи №000005, №000006, №000007, №000008 про виявлені порушення, та вирішено на підставі п. 3 ч.4 ст.44 та п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за неповне виконання рішення про вжиття змістом обмежувальних (коригувальних) заходів.

28.07.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області прийняті спірні постанови про накладення штрафу:

- № 5 від 28.07.2021 за порушення вимог п. 3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 34000,00 грн. ;

- № 6 від 28.07.2021 за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68000,00 грн.;

- № 7 від 28.07.2021 за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 68000,00 грн.;

- № 8 від 28.07.2021 за порушення вимог п. 3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 34000,00 грн.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 02.12.2010 № 2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі- Закон № 2735-VI) встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Статтею 4 Закону №2735-VI встановлено, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону №2735-VI заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а)обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в)вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 23 Закону №2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 29 Закону №2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Згідно ст. 30 Закону №2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону № 2735-VI обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Частиною другою статті 34 Закону № 2735-VI передбачено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, має у визначений у такому рішенні строк надати (надіслати) органу ринкового нагляду, що прийняв відповідне рішення, повідомлення про його виконання. До цього повідомлення суб`єкт господарювання може додавати документи або їх копії, що підтверджують виконання рішення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 34 Закону №2735-VI у разі якщо інформація, що міститься в повідомленні суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, та долучені до рішення документи є недостатніми для підтвердження результативності виконання цього рішення, а також за наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цієї інформації відповідний орган ринкового нагляду проводить перевірку стану виконання суб`єктом господарювання такого рішення.

Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше десяти робочих днів з дня одержання органом ринкового нагляду повідомлення суб`єкта господарювання про виконання відповідного рішення, а в разі ненадання суб`єктом господарювання такого повідомлення у визначений у рішенні строк - не пізніше десяти робочих днів з дня настання визначеного строку.

У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів (частина восьма статті 34 Закону № 2735-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 15 січня 2015 року №124- VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» (далі - Закон №124-VІІІ) у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: суб`єкти господарювання - виробник, уповноважений представник, імпортер та розповсюджувач; виробник - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою; імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа-резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України.

Стаття 1 Закону №2736-VІ розкриває значення термінів: ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача).

В розумінні ст. 1 Закону №124-VІІІ надання продукції на ринку передбачає будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг.

Аналогічні за змістом визначення містить ст. 1 Закону №2736-VІ, відповідно до якої введення продукції в обіг - перше надання продукції на ринку України; надання продукції на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для її розповсюдження, споживання (використання) на ринку України під час здійснення господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 № 1067 затверджено Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання, який встановлює вимоги стосовно захисту здоров`я та безпеки людей і свійських тварин та майна, яким повинно відповідати низьковольтне електричне обладнання (далі - електрообладнання) з метою надання його на ринку України.

Цей Технічний регламент розроблено на основі Директиви 2014/35/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 р. про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку електричного обладнання, призначеного для використання в певних межах напруги.

Так, пунктом 2 Технічного регламенту його дія поширюється на електрообладнання, призначене для використання за номінальної напруги від 50 до 1000 В змінного струму та від 75 до 1500 В постійного струму, крім обладнання та явищ, зазначених у додатку 1.

Пункт 3 цього Регламенту визначає терміни, що вживаються у цьому Технічному регламенті, а саме мають таке значення:

введення в обіг - надання електрообладнання на ринку України в перший раз;

вилучення з обігу - будь-який захід, спрямований на запобігання наданню на ринку електрообладнання, що перебуває в ланцюгу постачання продукції;

виробник - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє електрообладнання або доручає його розроблення чи виготовлення та реалізує це обладнання під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг);

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018р. № 151 затверджено Технічний регламент безпечності іграшок, який встановлює вимоги до безпечності іграшок та їх обігу на території України і який розроблено на основі Директиви 2009/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 18 червня 2009 р. про безпеку іграшок і дія цього регламенту поширюється на продукцію, що розроблена або призначена безпосередньо чи опосередковано для використання у грі дітьми віком до 14 років (далі - іграшки).

Продукція, перелік якої наведений в додатку 1, не вважається іграшками відповідно до цього Технічного регламенту.

Згідно пункту 4 цього Технічного регламенту терміни вживаються в такому значенні:

введення в обіг - надання іграшки на ринку України вперше;

вилучення з обігу - захід, спрямований на запобігання наданню на ринку України іграшки, що перебуває в ланцюгу постачання продукції;

виробник - будь-яка фізична або юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє іграшку або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує іграшку під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг).

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання рішень відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, з метою приведення продукції у відповідність до встановлених Технічним регламентом безпечності іграшок, затверджених постановою КМУ від 28.02.2018 № 151, та Технічним регламентом низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, а саме іграшки та електричний чайник були повернені постачальнику продукції ТОВ «ІНТЕРАГРО-СЕРВІС», що підтверджено актом приймання-передачі від 10 червня 2021 року та актом перевірки №000024 від 22.07.2021, та не заперечується відповідачем.

Крім того, ТОВ «ІНТЕРАГРО-СЕРВІС» листом б/н від 24.06.2021 повідомило позивача про приведення іграшок та електроприладу у відповідність до встановлених вищенаведеними регламентами вимог та надало відповідні фото-докази.

Таким чином, позивач виконав вимоги, викладені в рішеннях органу ринкового контролю та надав відповідні докази відповідачу, які підтверджують виконання таких рішень. До такого висновку дійшов суд першої інстанції, з чим й погоджується суд апеляційної інстанції.

В силу положень ч. 12 ст. 23 Закону №2735-VI, у разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію.

Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Таким чином, задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції погодився з доводами позивачки, що вона не підпадає під поняття осіб, які ввели в обіг продукцію, яка визнана такою, що виготовлена з недотриманням вимог Технічного регламенту безпечності іграшок та Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, оскільки позивача є розповсюджувачем продукції і нею були вжиті відповідні заходи щодо реагування відносно такої продукції.

Суд першої інстанції правильно наголосив, що орган ринкового нагляду на підставі поданих суб`єктом господарювання документів встановлює виробника продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції, тобто, саме на орган контролю покладено обов`язок щодо визначення суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання продукції, тому відповідач не має права перекладати цей обов`язок на суб`єкта господарювання та притягувати до відповідальності останнього за невиконання такого обов`язку.

Апелянтом наведене не спростовано.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, внаслідок чого такі рішення підлягають скасуванню як протиправні.

Таким чином, всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені сторонами у цій справі судові витрати зі сплати судового збору перерозподілу не підлягають.

Проте, позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 цього ж Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі №820/4280/17 (адміністративне провадження №К/9901/11712/19), від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 (касаційні провадження №К/9901/17099/19, №К/9901/17108/19, №К/9901/18639/19), у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19 (адміністративне провадження №К/9901/5378/20).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підтверджуються наявними в матеріалах справи копією договору про надання професійної правової допомоги від 16.08.2021, ордером про надання правової (правничої) допомоги від 04 липня 2022, замовленням на надання правової допомоги від 04.07.2022, актом про надання професійної правової допомоги від 11.07.2022, а також копією квитанції від 11.07.2022 на суму 5000 грн.

Проте, на думку колегії суддів заявлена позивачем сума у розмірі 5000 грн не є співмірною із складністю справи, та не відповідає принципу справедливості, оскільки з наданих послуг обгрунтованим є лише подання відзиву на апеляційну скаргу, що не потребує повторного вивчення матеріалів справи та надання позивачу додаткових консультацій у справі, у зв`язку з чим заявлені витрати є обґрунтованими частково.

Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу у суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 грн.

Повний текст виготовлено 18.07.2022.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р.- залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 120, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель