Справа № 460/14414/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Друзенко Н.В.

06 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/14414/21 пров. № А/857/5074/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

представника апелянта: Онисько М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРИНЬ АГРО" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 460/14414/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРИНЬ АГРО" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОРИНЬ АГРО" ( далі по тексту ТзОВ "ГОРИНЬ АГРО" звернувся із позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дій щодо нарахування в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) пені: 23.06.2021р. у розмірі 75203,22 грн.; 29.07.2021р. у розмірі 462715,50 грн.

-зобов`язати вилучити з інтегрованої картки пеню, нараховану 23.06.2021р. у розмірі 75203,22 грн., та 29.07.2021р. у розмірі 462715,50 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.12.2021р. в позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, апелянт ТзОВ "ГОРИНЬ АГРО" подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.12..2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

В судовому засіданні представник апелянта Онисько М.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав і ній зазначених.

ч.2 ст.313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, ч.3 цієї статті визначено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДПС у Рівненській області провів документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «Горинь Агро» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.07.2016р- 30.06.2019р., що підтверджується актом перевірки №3/17-00-14-01/34112267 від 02.09.2019р.

Зокрема, контролюючий орган встановив порушення ТзОВ «Горинь Агро» п.200.1, п.200.2, абз.«в» п.200.4 ст.200 ПК України, у зв`язку з чим занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 1319990 грн., в тому числі, за серпень 2016 року - на 121974 грн., за вересень 2016 року - на 85522 грн., за жовтень 2016 року - на 2065 грн., за листопад 2016 року - на 22193 грн., за грудень 2016 року - на 26469 грн., за лютий 2018 року - на 146394 грн., за березень 2018 року - на 46917 грн., за квітень 2018 року - на 742936 грн., за травень 2018 року - на 125520 грн., та завищено від`ємне значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного періоду за червень 2019 року - на суму 3130064 грн.

За наслідками виявлених порушень, податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення №1, №1 від 24.09.2019р.

Податковим повідомленням-рішенням №1 від 24.09.2019р. ТзОВ «Горинь Агро» згідно п.п. 54.3.2 п.54.2 ст.54 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 1649987,50 грн., в тому числі, 1319990,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 329997,50 грн.- за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.21-22).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2020р. у справі №460/4345/19 вказані податкові повідомлення-рішення від 24.09.2019р. за № 1, 1 суд визнав протиправними та скасував.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021р. рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №460/4345/19 скасував та в позові ТзОВ «Горинь Агро» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2019р. №1, №1 відмовив.

З матеріалів справи видно, що загальна сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість - 1649987,50грн., визначена податковим повідомленням-рішенням №1 від 24.09.2019р., погашена ТзОВ «Горинь Агро» в розмірі 1355001,26 грн. - за рахунок надміру сплаченого ПДВ, який обліковувався в інтегрованій картці платника станом на 31.05.2021р. (що сторонами визнається), та в розмірі 295000,00 грн. - грошовими коштами що підтверджується платіжним дорученням №3994 від 03.06.2021 (а.с.28).

В день набрання судового рішення у справі №460/4345/19 законної сили податковий орган в інтегрованій картці платника податків ТзОВ «Горинь Агро» з податку на додану вартість здійснив нарахування пені.

Пеня нарахована за період з 03.10.2016р. - 29.02.2020р., відповідно до пп.129.1.2 п.129.1, п. 129.3, п.129.4 ст.129 ПК України, а саме, нарахування пені розпочато з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження актом перевірки №3/17-00-14-01/34112267 від 02.09.2019р., та за весь період заниження (у тому числі за період судового оскарження), а закінчено в день погашення, з врахуванням норм абз.11 п.52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України. Із змісту даної норми видно, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня.

Так, по декларації за серпень 2016 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 121974 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 77332,78 грн, по декларації за вересень 2016 року щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 85522 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 53052,56 грн., по декларації за жовтень 2016 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 2065 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 1251,61 грн., по декларації за листопад 2016 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 22193 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 13125,36 грн., по декларації за грудень 2016 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 26469 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 15300,96 грн., по декларації за лютий 2018 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 146394 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 56467,94 грн., по декларації за березень 2018 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 46917 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 17284,21 грн., по декларації за квітень 2018 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 742936 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 262070,98 грн., по декларації за травень 2018 року, щодо якої податковим органом платнику податків донараховано ПДВ в сумі 125520 грн., на вказану суму нараховано пеню в розмірі 42032,32 грн. Загальна сума пені 537918,72 грн., з якої автоматично розрахована в ІКП АІС Податковий блок пеня 75203,22 грн., і підлягає донарахуванню 462715,50 грн. (а.с.14-20, 155-161).

ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п.п.14.1.39. п.14.1 ст.14 ПК України, видно, що грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

п.п 14.1.156. п.14.1 ст.14 ПК України, передбачено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Отже, термін «податкове зобов`язання» є вужчим за «грошове зобов`язання» і повністю поглинається останнім, в той час як терміном «грошове зобов`язання» охоплюються не лише податкові зобов`язання, а й штрафні та інші санкції, а також пеня.

Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань чітко визначений у ст. 54 ПК України.

Так, п.54.1. ст.54 ПК України, визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

В п.54.3. ст.54 ПК України видно, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (п.п. 54.3.1.);

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (п.п. 54.3.2.);

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (п.п. 54.3.3.);

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом (п.п. 54.3.5.);

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (п.п. 54.3.6.).

Головне управління ДПС у Рівненській області встановив, що ТзОВ «Горинь Агро» зобов`язаний сплатити до бюджету податок на додану вартість, Однак, допустив заниження податкового зобов`язання податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 1319990 грн. в період з серпня 2016р травень 2018р. та завищив від`ємне значення, що переноситься до складу податкового кредиту наступного періоду за червень 2019р. на суму 3130 064 грн.

Із змісту податкового повідомлення-рішення №1 від 24.09.2019р. видно, що податковий орган збільшив суму грошового зобов`язання ТзОВ «Горинь Агро» за платежем «податок на додану вартість» на 1649987,50 грн., з яких: -1319990,00 грн. це сума податкового зобов`язання, а 329997,50 грн. це сума штрафної санкції.

Дане податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом відповідно до п.п. 54.3.2 п.54.2 ст.54 ПК України. Тобто на тій підставі, що дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчили про заниження суми податкових зобов`язань, заявлених у податкових деклараціях з ПДВ у відповідні періоди.

Порядок нарахування пені визначено ст. 129 ПК України.

За правилами п. 129.1. цієї статті нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (п.п. 129.1.1.);

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (п.п. 129.1.2.);

Нарахування апелянту пені за правилами пп.129.1.2. п. 129.1 ст. 129 ПК України, відповідає нормам чинного законодавства, оскільки саме ця норма визначає початкову дату для нарахування пені при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки платника податків факту заниження податкового зобов`язання.

Тобто, податковий орган здійснив нарахування пені відповідно до п.п. 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України, виключно на суму податкового зобов`язання за відповідні податкові (звітні) періоди, в яких виявлено його заниження, що підтверджується актом перевірки №3/17-00-14-01/34112267 від 02.09.2019р.

Крім того, нарахування пені виключно на суму податкового зобов`язання, заниження якого встановлено даним актом перевірки підтверджується витягом розрахунку пені, що долучений до листа Головного управління ДПС у Рівненській області № 7056/5/17-00-00-07-10 від 26.08.2021р. ( а.с. 14)

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нараховуючи пеню за правилами п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України, податковий орган діяв обґрунтовано та правомірно. Оскільки, саме ця норма визначає початкову дату для нарахування пені при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки платника податку факту заниження податкового зобов`язання.

Доводи апелянта, що податковим повідомленням-рішенням №1 від 24.09.2019р. визначено суму грошового, а не податкового зобов`язання колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дане податкове повідомлення-рішення винесено на суму податкового зобов`язання та штрафної санкції, що разом і складають суму грошового зобов`язання.

Апеляційний суд також не приймає до уваги, доводи апелянта про те, що пеня в даному випадку мала бути нарахована за правилами пп.129.1.1. п. 129.1 ст. 129 ПК України, а не пп.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України з огляду на наступне.

пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 ПК України визначає, що розпочинається нарахування пені у двох випадках:

1) при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки,

2) при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки.

Що стосується першого, то це той випадок, коли за чинним законодавством нарахування певного податку чи збору покладено не на платника податків, а на податковий орган.

Що стосується другого, то він стосується виключно такого грошового зобов`язання, до якого не входить податкове зобов`язання, тобто штрафних і фінансових санкцій.

На користь такого тлумачення якраз і вказує наявність пп.129.1.2. п129.1 ст. 129 ПК України, як норми, яка встановлює спеціальні правила для порядку нарахування пені на суму податкового зобов`язання, донарахованого за результатами податкової перевірки у зв`язку із виявленням факту його заниження платником.

Колегією суддів встановлено, що податковий орган не нараховував пеню на суму штрафної санкції, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні №1 від 24.09.2019р., оскільки позивач погасив відповідну суму до закінчення граничного строку сплати, який в даному випадку обчислюється від дати судового рішення, на відміну від дати граничного строку сплати податкового зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Рівненській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституції України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

В п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, видно, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРИНЬ АГРО" залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 460/14414/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді З. М. Матковська
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 18.07.2022р.