Справа № 280/8965/21
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Справа № 280/8965/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11.08.2021 №37 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 позивачу;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу:

до пільгового стажу періоди з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова;

до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.06.2014 по 07.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та періоду роботи з 10.07.2015 по 15.05.2020 на ОП «Шахта ім. A.A. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 з врахуванням включеного пільгового стажу роботи, з часу звернення за призначенням пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем 2 протиправно не врахований пільговий стаж, що позбавляє позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

19.10.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач 1 заперечує проти позовних вимог з наступного: розгляд вищезазначеної заяви про призначення пенсії здійснювався за екстериторіальним принципом згідно з вимогами п. 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, який затверджений постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 11.08.2021 № 37 в зв`язку з тим, що у позивача недостатньо страхового та пільгового стажу. Страховий стаж позивача становить - 24 роки 04 місяці 21 день, пільговий стаж становить 07 років 08 місяців 19 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова в зв`язку відсутністю документів, які підтверджують пільговий характер роботи та результатів атестації робочих місць по вищезазначеним підприємствам. До страхового та пільгового стажу не зараховано період з 01.06.2014 по 08.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. С.Т. Абакумова ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" згідно ч.1 ст.24, ч.2 ст.114 Закону № 1058. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду 06 грудня 2021 року залучено до участі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надавши 18.02.2022 до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав з наступного: рішенням № 37 від 11.08.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу та документів, які підтверджують необхідний пільговий стаж. Згідно наявних в пенсійної справи позивача матеріалів пільговий стаж у вказані спірні періоди не підтверджується довідками відповідно до вимог Порядку № 637 та результатами атестації робочих місць по підприємствах, на яких працював ОСОБА_1 у спірні періоди. Відсутні достатні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989. з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Сочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в ДВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова. Щодо не зарахування до страхового та пільговою стажу періодів роботи позивача з 01.06.2014 по 08.07.2015 у ВП шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та з 10.07.2015 по 17.05.2020 у ОП «Шахта ім. P.O. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», то обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу є наявність страхового стажу у вказаний період, який у позивача відсутній.

На підставі розпорядження керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 №27 призначено повторний автоматизований розподіл справ, що знаходились у провадженні судді Лазаренка М.С., у зв`язку з мобілізацією судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022 справу передано на розгляд судді Богатинському Б.В.

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року справу прийнято до провадження судді Богатинського Б.В. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач 04.08.2021 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням від 11.08.2021 №37 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди з 04.10.1988 по 31.01.1989, 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на Шахті ім. А.А. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. С.Т. Абакумова, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, п.10 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відсутні документи про підтвердження пільгового характеру роботи та результатів атестації робочих місць по зазначеним підприємствам. До страхового та пільгового стажу не зараховано період з 01.06.2014 по 08.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» згідно ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відсутня сплата страхових внесків. До страхового та пільгового стажу не зараховано період з 10.07.2015 по 17.05.2020 на ОП «Шахті ім. А.А. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» згідно ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як відсутня сплата страхових внесків.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах ( п."а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено право на призначення пільгової пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як їж років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що позивач з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1992 працював на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова, з 01.06.2014 по 07.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та періоду роботи з 10.07.2015 по 15.05.2020 на ОП «Шахта ім. A.A. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 - якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що як встановлено судом на підставі матеріалів справи при зверненні до відповідача позивачем надавались уточнюючі довідки за спірні періоди, в яких міститься необхідна інформація для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача за списком № 1, які, на переконання суду, не були прийняті до уваги управлінням, оскільки вони видані підприємствами, які на теперішній час знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

Щодо неприйняття пенсійним фондом документів виданих підприємством, яке знаходяться на тимчасово окупованій території суд зазначає наступне.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк, віднесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.

Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 N 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, так звані «ДНР» та «ЛНР» є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених «республік», а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих «ДНР» та «ЛНР» інформації.

Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях. Так, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому згідно ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування так званої "Донецької народної республіки", згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на зазначену практику ЄСПЛ суд доходить висновку, що зазначені довідки, як виняток, може братись до уваги та оцінюватись разом з іншими документами в їх сукупності та взаємозв`язку при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, та обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення.

З урахуванням того, що надані позивачем документи щодо підтвердження пільгового стажу за періоди з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова, з 01.06.2014 по 07.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та періоду роботи з 10.07.2015 по 15.05.2020 на ОП «Шахта ім. A.A. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», відповідають записам в трудовій книжці позивача, суд бере до уваги відомості, які зазначені у вказаних документах, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначені в них.

Разом з тим, суд звертає увагу, що пільговий трудовий стаж позивач набув працюючи в Донецькій області.

Пункт 20 Порядку №637 доповнено 7 абзацом згідно з постановою КМУ №1028 від 09.12.2015 наступного змісту: у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме з індивідуальних відомостей про застраховану особу у розділі «Відомості по спеціальному стажу» міститься інформація про те, що за періоди з 1999 року по травень 2014 року (включно) зараховуються до спеціального (пільгового) стажу позивача за Списком №1.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Стосовно тверджень відповідача про неможливість зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача у зв`язку з відсутністю сплати внесків за даними реєстру застрахованих осіб, суд зазначає, що навіть відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) не може бути самостійною підставою для позбавлення особи права на врахування стажу або на пенсію. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а та від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що документами наданими позивачем підтверджується його пільговий стаж за періоди роботи з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова; страховий та пільгового стаж за періоди роботи з 01.06.2014 по 07.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та періоду роботи з 10.07.2015 по 15.05.2020 на ОП «Шахта ім. A.A. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказані періоди роботи позивача до страхового (пільгового) стажу за Списком №1.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.08.2021 №37 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди з 04.10.1988 по 31.01.1989, з 14.06.1989 по 18.06.1989, з 30.03.1992 по 27.10.1998 на шахті ім. О.О. Скочинського, з 03.12.1998 по 31.12.1998 в Державному ВАТ Шахта ім. Є.Т. Абакумова, до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.06.2014 по 07.07.2015 в Відокремленому підрозділі шахта ім. Є.Т. Абакумова ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та періоду роботи з 10.07.2015 по 15.05.2020 на ОП «Шахта ім. A.A. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 з врахуванням включеного пільгового стажу роботи, з часу звернення за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ),

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; ).

Повне судове рішення складено 15.07.2022.

Суддя Б.В. Богатинський