Справа № 815/7254/16
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 р.м. ОдесаСправа № 815/7254/16

Головуючий в І інстанції Єфіменко К.С.

рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому заявлено вимоги фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 654 820,76 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що податковий орган у межах спірних правовідносин передчасно звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення податкового боргу, так як спірне грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

В даному випадку, Окружним адміністративним судом м. Києва розглядається справа № 826/18981/16 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 5029-1305, № 5030-1305 та № 5031-1305, якими нараховано частину спірних зобов`язань.

При цьому, апелянт зазначає, що він не має обов`язку сплачувати визначену податковим органом суму грошових зобов`язань, так як вони нараховані податковим органом всупереч вимогам Податкового кодексу України.

Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що позивач у даній справі є юридичною особою, що має статус припиненої.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу відповідно до витягу про Державну реєстрацію прав від 17 травня 2012 року № 36338904 та договору дарування вiд 28 квітня 2012 року №1077 належить нежила будівля-цех гідролізу повареної солі (літ.XLIV), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 764,20 кв.м., що розміщено на земельній ділянці загальною площею 4643 кв.м., кадастровий номер 62:068:376.

Також, відповідно до витягу про Державну реєстрацію прав від 15 червня 2012 року №36338752 та договору дарування від 31 травня 2012 року No1261, позивачу належать нежилі будівлі (літ. XXI пл. - 4366,90 кв.м., літ. ХХІІІ пл. - 298,90 кв.м.), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4820,80 кв.м., з урахуванням збільшення площі на 155 кв.м., що розташовані на земельній ділянці загальною площею 3575 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 62:068:375, та на земельній ділянці загальною площею 1127 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 62:068:377.

При цьому, ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відношенні до ФОП ОСОБА_1 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- вiд 31 березня 2015 року № 45-17 про визначення податкового зобов`язання по земельному податку, за основним платежем в сумі 69063,55 грн, розраховано за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 4820,80 кв.м., з урахуванням збільшення площі на 155 кв.м., що розташовані на земельній ділянці загальною площею 3575 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 62:068:375;

- від 31 березня 2015 року № 46-17 про визначення податкового зобов`язання по земельному податку, за основним платежем в сумі 89692,00 грн, розраховано за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 4643 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 62:068:376;

- від 31 березня 2015 року № 47-17 про визначення податкового зобов`язання по земельному податку, за основним платежем в сумі 21776,21 грн, розраховано за земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 1127 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 62:068:377;

Відповідачем оскаржено податкові повідомлення-рішення ДПІ від 31 березня 2015 року №45-17, № 46-17 та № 47-17, до адміністративного суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року, у справі № 826/18079/15, у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Також, ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відношенні до ФОП ОСОБА_1 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № 5029-1305 вiд 29 серпня 2016 року, № 5030-1305 від 29 серпня 2016 року, № 5031-1305 від 29 серпня 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року, у справі № 826/14406/16, закрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 31 березня 2015 року № 45-17, № 46-17 та № 47-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року, у справі № 826/14398/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, закрито провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2017 року, у справі № 826/18981/16, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень № 5029-1305, № 5030-1305, № 5031-1305.

За наслідком встановлення обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, з чим частково не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно п. 56.18 ст 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у справі є стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу, у сумі 654 820,76 грн.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з вищезазначених норм податкового законодавства вбачається, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

В даному випадку, податковим органом 29 липня 2016 року сформовано та направлено відповідачу поштою податкову вимогу № 4120-17, яка отримана останнім 08 серпня 2016 року.

При цьому, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, податковий борг відповідача з моменту отримання відповідної вимоги не погашався (не переривався) у повному обсязі, а тому колегія суддів вважає, що податковий орган отримав право звернення до суду з даним адміністративним позовом.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що спірний податковий борг відповідача виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень: від 31 березня 2015 року № 45-17, на суму 69063,55 грн; від 31 березня 2015 року № 46-17, на суму 89691,25 грн; від 31 березня 2015 року № 47-17, на суму 21776,21 грн; вiд 29 серпня 2016 року № 5029-1305, на суму 310229,73 грн; вiд 29 серпня 2016 року № 5030-1305, на суму 66242,48 грн; вiд 29 серпня 2016 року № 5031-1305, на суму 97817,54 грн.

Між тим, згідно листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2022 року № 03-19/819/22, станом на 24 червня 2022 року, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа № 826/18981/16, за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 серпня 2016 року № 5029-1305, № 5030-1305, № 5031-1305.

Враховуючи зазначене, податкові повідомлення-рішення № 5029-1305, № 5030-1305, № 5031-1305, вважаються неузгодженим грошовим зобов`язанням, а тому до дня набрання судовим рішенням у відповідній справі законної сили, нараховані за ними податкові зобов`язання не є складовою податкового боргу.

З іншого боку, судовою колегією встановлено, що за наслідком розгляду адміністративної справи № 826/14406/16, податкові повідомлення-рішення від 31 березня 2015 року № 45-17, № 46-17 та № 47-17 залишились чинними.

Враховуючи зазначене, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача усієї заборгованості, у сумі 654 820,76 грн, є помилковим, оскільки сума узгодженого податкового боргу відповідача складає 180 531,01 грн.

В свою чергу, щодо доводів апеляційної скарги про те, що при розгляді даної справи судом першої інстанції належним чином не надано оцінку факту припинення Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва.

Верховним Судом, який у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалено постанову від 11 жовтня 2019 року (справа № 812/1408/16), згідно до якої, у спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

В даному випадку, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у даній справі замінено позивача у справі, а саме Державну податкову інспекцію у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 39466328) на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011).

Крім того, колегія суддів зазначає, що перевірка правовірності нарахування спірної суми податкового боргу не входить до предмету спору у даній справі, а тому колегія суддів не надає правову оцінку доводам апелянта про відсутність правових підстав для нарахування йому спірних податкових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене та допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року та прийняти у справі нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011) заборгованість по земельному податку з фізичних осіб, у розмірі 180 531 (сто вісімдесят тисяч п`ятсот тридцять одна) грн 01 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) частково понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, у сумі 4062 (чотири тисячі шістдесят дві) грн 02 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.