Справа № 620/2325/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/2325/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фермерського господарства "Вітчизна-Тиниця" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство Вітчизна-Тиниця (далі ФГ Вітчизна-Тиниця) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області), Державної податкової служби України (далі ДПС України), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області №3607988/32654676 від 31.12.2021, №3607987/32654676 від 31.12.2021, №3607989/32654676 від 31.12.2021, №3656434/32654676 від 14.01.2022, №3656433/32654676 від 14.01.2022, №3656432/32654676 від 14.01.2022, №3656436/32654676 від 14.01.2022, №3656431/32654676 від 14.01.2022, №3656430/32654676 від 14.01.2022, №3656435/32654676 від 14.01.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, № 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датами їх подання.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних рішень з підстав, що при їх прийнятті не враховано підтверджуючих документів та оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав та мотивів відмови в реєстрації податкових накладних, чим відповідачем порушено вимоги Податкового кодексу України.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачам для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником ГУ ДПС у Чернігівській області подано до суду відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що в реєстрації податкових накладних було відмовлено у зв`язку з наданням позивачем документів в обсягу, недостатньому для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Також у зв`язку з ненаданням письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Відповідач вказав, що зазанчена у статистичній звітності урожайність с/г продукції перевищує урожайність по області, обсяг зібраного урожаю с/г продукції згідно статистичної звітності нижче обсягу переданої на переробку відповідно до актів здачі-приймання робіт. Тож дії контролюючого органу, за відсутності всіх належних документів на підтвердження реалізації с/г продукції, вказують на правомірність під час прийняття такого рішення.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області разом із відзивом заявлене клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

З приводу зазначеного клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1)значення справи для сторін; 2)обраний позивачем спосіб захисту; 3)категорію та складність справи; 4)обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5)кількість сторін та інших учасників справи; 6)чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7)думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п. 10 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, тому в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області необхідно відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що фермерське господарство Вітчизна-Тиниця склало податкові накладні №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, № 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021 (далі - ПН) і направило їх для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), проте їх реєстрацію було зупинено.

Згідно з отриманими позивачем квитанціями зазначені ПН прийнято, але їх реєстрацію зупинено з вказаною підставою - коди УКТЗЕД/ДКПП товару послуг 1701, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію зупинених податкових накладних.

На виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ позивачем було направлено на адресу ДПС повідомлення з поясненнями щодо ПН реєстрація яких зупинена, які були прийняті ДПС, що засвідчують квитанції №2 про прийом зазначених повідомлень. З повідомленням подано пояснення з необхідними документами (в додатках) для підтвердження операції по ПН.

Однак, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - Комісія ДПС) були прийняті рішення №3607988/32654676 від 31.12.2021, №3607987/32654676 від 31.12.2021, №3607989/32654676 від 31.12.2021, №3656434/32654676 від 14.01.2022, №3656433/32654676 від 14.01.2022, №3656432/32654676 від 14.01.2022, №3656436/32654676 від 14.01.2022, №3656431/32654676 від 14.01.2022, №3656430/32654676 від 14.01.2022, №3656435/32654676 від 14.01.2022 про відмову про відмову в реєстрації складених ФГ Вітчизна-Тиниця податкових накладних №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, № 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021.

He погоджуючись з вказаними рішенням комісії регіонального рівня позивач звернувся до Державної податкової служби України із скаргами, але рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня - без змін.

Вважаючи рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктами а, б пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1. статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

У свою чергу механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі Порядок №1165).

Пунктом 4 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Суд звертає увагу, що квитанція про зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних містять відомості про те, що реєстрація податкових накладних зупинена на підставі відповідності операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

З аналізу положень Порядку № 1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація податкової накладної зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому платнику податку надсилається рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

Слід зауважити, що саме для вирішення питання виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як встановлено судом, підставою зупинення реєстрації податкових накладних було зазначено саме відповідність операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, при цьому, якщо платник податку відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, податкова накладна підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, незалежно від того, чи відповідає така податкова накладна ознакам безумовної реєстрації та чи має критерії ризиковості здійснення операції.

Таким чином, якщо платник податку має позитивну податкову історію за будь-яким з показників з переліку, встановленому у Додатку 3 до Порядку № 1165, єдиною підставою для зупинення реєстрації податкової накладної може бути виключно відповідність такого платника податку хоча б одному критерію ризиковості платника податку.

Крім того варто зазначити, що, відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку № 1165), критерієм ризиковості здійснення операцій є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги. зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

З аналізу зазначеного критерію вбачається, що про ризиковість здійснення операцій свідчить саме одночасна наявність таких факторів як: відсутність товару, зазначеного в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання товару, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в ЄРПН, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податкових накладних, зареєстрованих з 01.01.2017 у ЄРПН; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до пункту 2 Переліку показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку на додану вартість показником який визначає позитивну податкову історію платника податків є здійснення на постійній основі протягом будь-яких чотирьох звітних місяців з останніх шести місяців реєстрацію податкових накладних в Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування на постачання товарів/послуг за одним і тим самим кодом товару/послуги згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг.

Суд щодо господарської діяльності позивача зазначає, що ФГ Вітчизна-Тиниця зареєстровано 04.11.2003. З моменту державної реєстрації ФГ Вітчизна- Тиниця головою є Риженко Сергій Іванович. Платником ПДВ зареєстровано з 03.12.2003.

Основною діяльністю ФГ Вітчизна-Тиниця є Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), а також здійснює таку діяльність: Код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; Код КВЕД 01.63 Після урожайна діяльність; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 52.10 Складське господарство.

Станом на момент реєстрації ПН господарство є платником єдиного податку четвертої групи. В пояснення Комісії ДПС була надана інформація, що позивач має у власності основні засоби, має орендовані землі загальною площею 1882.4732га, що задекларовані в податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік. Вирощування с/г культур проводиться на орендованих землях (рілля 1882,4732 га), згідно договорів оренди з власниками земельних часток (паїв). Для здійснення господарської діяльності є власна матеріально-технічна база, а саме: складський комплекс будівель (площею 7835,9м2), зерновий комплекс з влаштуванням очистно-сушильного обладнання (площею 889,9 м2), зернозбиральні комбайни 4од., трактори 9 од., автомашини 12 од., навантажувач телескопічний 2од„ причіпне та навісне обладнання 19 од.

Зазначене підтверджується поданим повідомленням за формою 20-ОПП.

У ФГ Вітчизна-Тиниця наявна необхідна кількість трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, сплачується ЄСВ, ПДФО та військових збір за працівників, що підтверджується відповідною податковою звітністю. Штатна чисельність працівників складає 40 чоловік.

Між ФГ «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» та ТОВ «СТОЛИЧНИЙ МЛИН» укладено Договір поставки №3/п від 12.01.2021 (далі - Договір), згідно якого (п.1.2 Договору) Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити зерно пшениці 2,3,4 класу, жита 1,2,3 класу.

Між Сторонами було погоджено ціну на Товар та підписано Протокол погодження цін від 26.11.2021 (далі - Угода). Термін дії даної Угоди - з 26 листопада 2021 року по 7 грудня 2021 року. Оплата 86%- попередня, а решта 14% протягом 3 банківських днів після реєстрації податкових накладних та надання видаткових накладних.

Продавцем було виставлено Покупцю рахунок №11 від 26.11.2021 на суму 2 900 551,52 грн. Покупцем було здійснено попередню оплату на суму 2 500 000 грн, що підтверджується №19888 від 29.11.2021. За фактом здійснення передоплати було зареєстровано ПН №13 від 29.11.2021.

Відповідно до видаткових накладних №1 від 29.11.2021, № 2,3 від 30.11.2021, №1,2 від 01.12.2021, №3 від 02.12.2021. ФГ «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» поставило ТОВ «СТОЛИЧНИЙ МЛИН» пшеницю на загальну суму 2 675 791,36 грн.

За фактом поставки та на суму різниці загальної вартості поставок Товару за період 29.11.2021-02.12.2021 та суму попередньої оплати (2 675 791,36 - 2 500 000 = 175 791,36 грн) «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» подало на реєстрацію ПН №1 від 02.12.2021, проте її реєстрацію було зупинено.

Транспортування підтверджується товарно-транспортними накладними №1,2,3 від 29.11.2021, № 4,5,6 від 30.11.2021, №7,8,9 від 01.12.2021, №10,11,12 від 02.12.2021р.

Відповідно до Договору та Угоди Продавцем було поставлено Товар що підтверджується видатковою накладною №4 від 06.12.2021, №5 від 07.12.2021.

За фактом поставки товару було подано на реєстрацію ПН №4 від 06.12.2021, №3 від 07.12.2021, проте їх реєстрацію було зупинено.

Доплату за поставлений Товар Покупець не здійснює поки ПН №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.2021 не зареєстровані в ЄРПН.

Транспортування підтверджується товарно-транспортною накладною №13 від 06.12.2021, №14 від 07.12.2021.

Крім цього Продавцем було виставлено рахунок №1 від 09.12.2021 на суму 4 856 232,16 грн. Оплата за поставлений Товар здійснювалась частково, що підтверджується банківськими виписками №20174 від 10.12.2021, №20228 від 13.12.2021, №20260 від 14.12.2021, №20285 від 16.12.2021, №20358 від 17.12.2021, №20459 від 21.12.2021 на загальну суму 4 700 000 грн.

Доплата за Товару сумі 156232,16 грн Покупець не здійснює поки ПН №4 від 09.12.2021, №5 від 10.12.2021, №6 від 12.12.2021р., №7 від 13.12.2021р., №8 від 14.12.2021, №9 від 15.12.2021р., №10 від 16.12.2021р. не зареєстровані в ЄРПН.

Відповідно до Договору та Угоди Продавцем було поставлено Товар що підтверджується видатковою накладною №6 від 09.12.2021.

За фактом поставки товару було подано на реєстрацію ПН №4 від 09.12.2021, проте її реєстрацію було зупинено.

Відповідно до Договору та Угоди Продавцем було поставлено Товар що підтверджується видатковою накладною №7 від 10.12.2021, №8 від 11.12.2021р.

За фактом оплати і на суму різниці попередньої оплати Товару за період 10.12.202 та суми поставки Товару відповідно до видаткової накладної №6 від 09.12.2021 (1 800 000 грн 439 468,20 грн = 1360 531,80 грн) «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» подало на реєстрацію ПН №5 від 10.12.2021, проте її реєстрацію було зупинено.

Також, відповідно до Договору та Угоди Продавцем було поставлено Товар що підтверджується видатковою накладною № 9 від 12.12.2021.

За фактом поставки, але на суму перевищення загальної вартості поставок відповідно до видаткових накладних №6 від 09.12.2021, №7 від 10.12.2021, №8 від 11.12.2021, №9 від 12.12.2021 та попередньої оплати (439 468,20 грн + 439 106,19 грн + 665 718,30 грн + 663 184,29 грн 1 800 000 грн = 407 476,98 грн) ФГ «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» подало на реєстрацію ПН № 6 від 12.12.2021, проте її реєстрацію було зупинено.

Крім того, відповідно до Договору та Угоди Продавцем було поставлено Товар що підтверджується видатковою накладною №10 від 13.12.2021, №11 від 14.12.2021, №12 від 15.12.2021, №13 від 16.12.2021. За фактом поставки товару було подано на реєстрацію ПН №7 від 13.12.2021, №8 від 14.12.2021, №9 від 15.12.2021, №10 від 16.12.2021, проте їх реєстрацію було зупинено.

Транспортування підтверджується товарно-транспортними накладними №15, 16 від 09.12.2021, №17,18 від 10.12.2021, №19,20,21 від 11.12.2021, №22,23,24 від 12.12.2021 №25,26,27 від 13.12.2021, №28,29,30 від 14.12.2021, №31,32,33 від 15.12.2021, №34,35,36 від 16.12.2021р.

Також судом встановлено той факт, що ФГ «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» самостійно здійснює вирощування та збирання пшениці, що підтверджується зокрема Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року №4- СГ (річна) з квитанцією про прийняття від 01.06.2021р., Звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році з квитанцією від 30.12.2021, звітом про збирання врожаю сільськогосподарських культур №37-сг на 01 грудня 2021 року.

Крім того, матеріалами справа підтверджено, що станом на момент продажу Товару по ПН у ФГ «ВІТЧИЗНА-ТИНИЦЯ» була у наявності пшениця, що підтверджується Звітом про реалізацію продукції сільського господарства за січень-жовтень 2021 року за формою №21-заг і Звітом за формою №21-заг за січень-листопад рядок 04 гр.3.

З огляду на викладене, господарські зобов`язання по зупиненим податковим накладним виконані сторонами належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно чинного на момент розгляду пояснень п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі: та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку: та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Проте, суд вказує, що позивач підтвердив дійсність господарської операції по ПН і надав пояснення з копіями документів, що підтверджують достатній обсяг товару на момент реалізації відповідно до Податкового кодексу України та чинного Порядку № 520, які в повному обсязі розкривають зміст господарських операцій зазначених в ПН.

Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Суд звертає увагу на той факт, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що у випадку не конкретизації контролюючим органом переліку документів у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у зазначеній вище постанові від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У свою чергу, відповідно до положень пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, що зазначені у рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації ПН не відповідає критерію обґрунтованості.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №826/9457/18 (ЄДРСР 85803891) зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справах №620/3556/18 (ЄДРСР 81857391), №815/2791/18 (ЄДРСР 81858145), від 14.05.2019 у справі №817/1356/18 (ЄДРСР 81727808), від 22.04.2019 у справі №2040/5445/18 (ЄДРСР 81366622).

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №1740/2004/18 (ЄДРСР 83105330), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (ЄДРСР 81858144), від 25.10.2019 у справі №0340/1834/18 (ЄДРСР 85207548), від 12.11.2019 у справі №816/2183/18 (ЄДРСР 85574619).

Отже, суд зазначає, що використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області рішення №3607988/32654676 від 31.12.2021, №3607987/32654676 від 31.12.2021, №3607989/32654676 від 31.12.2021, №3656434/32654676 від 14.01.2022, №3656433/32654676 від 14.01.2022, №3656432/32654676 від 14.01.2022, №3656436/32654676 від 14.01.2022, №3656431/32654676 від 14.01.2022, №3656430/32654676 від 14.01.2022, №3656435/32654676 від 14.01.2022 про відмову в реєстрації складених ФГ Вітчизна-Тиниця податкових накладних №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вищевказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою їх подання, суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою їх направлення до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством України покладено на ДПС України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже свобода розсуду фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі № 1640/2650/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, № 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою їх подання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Стосовно вимоги щодо зобов`язання відповідача у 30-денний строк з моменту набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зауважує, що вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Натомість на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати у 30-денний строк звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

При вказаних обставинах, суд вважає, що в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено повністю, то суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 3405,00 грн та за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України у сумі 3405,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області №3607988/32654676 від 31.12.2021, №3607987/32654676 від 31.12.2021, №3607989/32654676 від 31.12.2021, №3656434/32654676 від 14.01.2022, №3656433/32654676 від 14.01.2022, №3656432/32654676 від 14.01.2022, №3656436/32654676 від 14.01.2022, № 3656431/32654676 від 14.01.2022, №3656430/32654676 від 14.01.2022, №3656435/32654676 від 14.01.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні: №1 від 02.12.2021, №2 від 06.12.2021, №3 від 07.12.202 № 4 від 09.12.2021, № 5 від 10.12.2021, № 6 від 12.12.2021, № 7 від 13.12.2021, № 8 від 14.12.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 16.12.2021, складені фермерським господарством Вітчизна-Тиниця в Єдиному реєстрі податкових накладних за датами їх подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фермерського господарства Вітчизна-Тиниця судовий збір у розмірі 12405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь фермерського господарства Вітчизна-Тиниця судовий збір у розмірі 12405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Фермерське господарство "Вітчизна-Тиниця", вул.Гагаріна,39,с.Тиниця,Бахмацький район, Чернігівська область,16560, код ЄДРПОУ: 32654676.

Відповідач: Державна податкова служба України, Львівська площа, буд.8,м.Київ,04053, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП: 44094124.

Повний текст рішення суду виготовлено 14 липня 2022 року.

Суддя О.В. Заяць