Справа № 160/27555/21
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
-визнати протиправною та скасувати відмову Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі у наданні ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, викладену у формі листа вих. №7.28-1/22/10/2647 від 26.11.2021;
-зобов`язати Митницю в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, відповідно до форми затвердженої Постановою Пенсійний фонд України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017;
-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,0 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна відмова Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі у наданні ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, викладену у формі листа вих. №7.28-1/22/10/2647 від 26.11.2021 порушує право позивача на призначення належного розміру пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 257 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Роз`яснено третій особі про необхідність подати до суду пояснення до позову або відзиву дотримуючись вимог ст. ст. 162, 165 КАС України - у десятиденний строк з дня отримання позову або відзиву, у разі його подання відповідачем.
Відповідач 01.02.2022 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що у спірних правовідносинах діяв в межах та на підставі наданих йому повноважень, відтак підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
Третьою особою 01.06.2022 надані письмові пояснення на адміністративний позов, згідно змісту якого у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Головне управління просило відмовити з огляду на їх необґрунтованість.
Проте, як вказано вище, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 роз`яснено третій особі про необхідність подати до суду пояснення до позову або відзиву дотримуючись вимог ст. ст. 162, 165 КАС України - у десятиденний строк з дня отримання позову або відзиву, у разі його подання відповідачем.
Копію ухвали та позовну заяву з доданими до неї документами отримано уповноваженою особою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 31.01.2022, що підтверджено матеріалами справи.
Відтак пояснення третьої особи вх. від 01.06.2022, подані поза межами строку, що визначений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022, та враховуючи відсутність клопотання сторони про поновлення процесуального строку, вказані пояснення не можуть бути враховані судом під час прийняття рішення у справі.
Суддя Калугіна Н.Є. з 16 лютого 2022 року по 01 квітня 2022 року перебувала на лікарняному та у щорічній відпустці.
Роз`яснено співвідповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.
Державною митною службою України 08.06.2022 надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 наказом від 21.02.2013 №165-к звільнений з посади провідного інспектора митного поста «Євпаторія» за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.
З 28.03.2017 позивачу призначено пенсію за віком, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .
Позивач звернувся до Державної митної служби України з заявою від 20.09.2021 з проханням надати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Листом вих. №08-2/22-03/С/598 від 12.10.2021 Державна митна служба України повідомила про необхідність звернення з цього питання до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (територіальний орган як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) із наданням копій усіх сторінок трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу (за формою ОК-5) сформовану у 2021 році.
Заявою від 19.10.2021 позивач звернувся до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі з проханням надати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Листом вих. №7.28-1/22/10/2647 від 26.11.2021 Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі відмовлено у наданні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби з посиланням на відсутність двадцятирічного стажу державної служби, внаслідок не поширення дії Закону України від 10.12.2015 року «Про державну службу» на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів яким присвоюються спеціальні звання.
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до п. 2 розд. XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п.10, 12 розд. XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається.
Частиною 1 статті 37 Закону України №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язковою умовою для збереження права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено, що 28.03.2019 позивач досяг віку 62 роки.
Наданою позивачем до матеріалів справи копіями трудової книжки підтверджено наявність станом на 01.05.2016 року більше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, а саме:
з 25.05.1984 по 06.08.1989 проходив службу в органах внутрішніх справ безперервно;
з 16.12.1991 по 20.04.1995 проходив службу в органах внутрішніх справ безперервно;
з 25.04.1995 по 10.04.1997 працював на посаді замісника начальника служби по боротьбі з контрабандою і порушенням митних правил;
з 11.04.1997 по 24.07.2001 працював у Кримській митниці на різних посадах: начальника сектору оперативного реагування відділу митної охорони; замісника начальника відділу оперативного реагування відділу по БК та НТП; начальника відділу оперативного реагування митної охорони відділу по БК та НТП; начальника морського сектору оперативного реагування ВП Феодосія відділу з боротьби з контрабандою і порушень митних правил;
з 28.08.2001 по 30.09.2003 працював на посаді головного інспектора відділу оперативного реагування з боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил та на посаді начальника відділу оперативного реагування митної варти;
з 10.10.2003 по 04.03.2004 працював на посаді заступника начальника відділу митної варти-начальником сектору оперативного реагування Білгород-Дністровської митниці та звільнений в порядку переведення до Східної регіональної митниці;
з 09.03.2004 по 02.12.2004 працював на посаді начальника відділу оперативного реагування митної варти в порядку переведення з Білгород-Дністровської митниці та звільнений з займаної посади у порядку переведення до центрального апарату Держмитслужби України;
з 03.12.2004 прийнятий на посаду начальника відділу планування та проведення спеціальний операцій Управління митної варти Департаменту боротьби з митними правопорушеннями у порядку переведення з Східної регіональної митниці та 05.03.2005 звільнений з займаної посади;
з 09.03.2002 призначений на посаду начальника митної охорони Кримської регіональної митниці та 24.06.2005 звільнений у порядку переведення в Кримську митницю;
з 25.06.2005 по 31.12.2006 працював на посаді інспектора пасажирського відділу митного поста «Сімферополь аеропорт»;
з 01.01.2007 по 30.04.2008 працював на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Сімферополь-аеропорт» та на посаді головного інспектора з мобілізаційної роботи та цивільної оборони;
з 01.05.2008 призначений виконуючим обов`язки головного інспектора з мобілізаційної роботи та цивільної оборони в порядку переведення з Кримської регіональної митниці; старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Євпаторія»; переведений на посаді провідного інспектора митного поста «Євпаторія» та 21.02.2013 звільнений з займаної посади за угодою сторін.
Згідно довідки Кримської митниці від 25.02.2013 №06-17/1369, станом на 21.02.2013 стаж державної служби позивача складав 28 років 06 місяців 11 днів, а саме: служба в армії складає 2 роки 0 місяців 0 днів; служба в органах внутрішніх справ складає 8 років, 8 місяців, 15 днів; стаж роботи в митних органах складає 17 років 09 місяців 26 днів.
Згідно ст. 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ.
Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283), відповідно до пункту 1 якого, цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Порядок №229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу №889-VІІІ про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку №283.
Згідно з п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також:
- час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
- час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ;
Також, згідно з частиною 1 статті 2 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №622 від 14.09.2016 затвердженого Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.
Пунктами 4-6 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017, затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зокрема форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Відповідач (Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі) у відзиві заперечує, що він є правонаступником Кримської Митниці.
Проте, судом встановлено наступне.
Постановою КМ України від 20 березня 2013 року №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком 1, зокрема, утворено Кримську митницю Міндоходів. Реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2, а саме, до Кримської митниці Міндоходів приєднано Кримську митницю та визначено територіальні органи: Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цій постанови.
Розпорядженням КМ України від 4 червня 2014 №535-р «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів» реорганізовано Кримську та Севастопольську митниці Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів. Пунктом 2 цього розпорядження забезпечено виконання Херсонською митницею Міністерства доходів і зборів функцій, що покладалися на зазначені Митниці.
Постановою КМ України від 06 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органі Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Херсонська митниця ДФС та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, а саме до Херсонської митниці ДФС приєднані Херсонська митниця Міндоходів, Кримська митниця Міндоходів та Севастопольська митниця Міндоходів.
Постановою КМ України від 28 березня 2018 року №296 «Про реорганізацію територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано Херсонську митницю ДФС у Митницю ДФС у Херсонській області, Автономій Республіці Крим та Севастополі.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1, в тому числі і Чорноморську митницю Держмитслужби.
Відповідно до п.2 цієї Постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі реорганізовано шляхом приєднання до Чорноморської митниці Держмитслужби.
Постановою КМ України від 30 вересня 2020 №805 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» реорганізовані територіальні органи Державної митної служби за недоліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби, зокрема Чорноморської митниці Держмитслужби.
Наказом Державної митної служби України №460 від 19.10.2020 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком, зокрема Митниця в Херсонській області Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.
Наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» затверджене, зокрема, Положення про Митницю в Херсонській області Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.
Таким чином, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі є правонаступником прав та обов`язків Кримської митниці.
Тому, доводи відповідача (Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі) щодо відсутності підстав вважати його органом, який повинен видати довідку позивачу, оскільки не набув прав та обов`язків Кримської митниці не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним.
При цьому, судом під час розгляду справи встановлено, що Державною митною службою України у листі №08-2/22-ОЗ/С/598 від 12.10.2021 повідомлено позивача, що згідно із п.п. 28-1 п. 11 Положення повноваженнями Голови Держмитслужби визначено делегувати керівникам територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби повноваження на виконання функцій, визначених Митним кодексом України, законодавством з митної справи, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, законодавством про державну службу та іншими нормативно-правовими актами щодо, зокрема, прийняття рішень та підписання документів у межах повноважень, визначених Митним кодексом України, законами України, порядками, положеннями та інструкціями, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну та Держмитслужби.
Також у вказаному листі зазначено про те, що відповідно до чинного законодавства, для формування Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і місті Севастополі Державної митної служби України довідки, необхідно направити копію всіх сторінок трудової книжки та індивідуальні відомості про застраховану особу (за формою ОК-5) сформовані у 2021 році, на адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.
Таким чином, Державною митною службою України були делеговані Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі повноваження, в тому числі, щодо надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.
Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згодом продовжено з 26 березня ще на 30 днів (до 24 квітня включно), та з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно інформації Генштабу Збройних Сил України, починаючи з 02.03.2022 та по теперішній час, місто Херсон знаходиться під окупацією Російської Федерації.
Наказом Державної митної служби України №162 від 18.04.2022 у зв`язку з веденням військового стану на території України, відповідно до розпорядження КМ України від 26.02.2022 №188-р «Про тимчасове закриття деяких, пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», внесені зміни до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 №113 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Держмитслужби», виклавши додаток до наказу у нові редакції.
Згідно додатку до наказу від 24.02.2022 №113 Митниця в Херсонській області Автономній Республіці Крим, і м. Севастополі визначена як територіальний орган в якому встановлено простій у роботі (п.4).
Відтак, Митниця в Херсонській області Автономній Республіці Крим, і м. Севастополі у спірних правовідносинах наразі не може виконувати надані їй повноваження, тоді як згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна митна служба України є центральним органом виконавчої влади у сфері митних правовідносин, Митниця в Херсонській області Автономній Республіці Крим, і м. Севастополі є його структурним підрозділом.
Отже, позивач опинився в ситуації, яка позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п. 50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Відповідно до п. 7 Положення про Державну Митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2029 №227, Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.
Відповідно до п.п. 28 п. 11 цього Положення, голова Держмитслужби:
делегує керівникам територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби повноваження на виконання функцій, визначених Митним кодексом України, законодавством з митної справи, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, законодавством про державну службу та іншими нормативно-правовими актами, щодо, зокрема,
підписання у межах компетенції запитів, листів, консультацій з питань митної справи; підписання довідок, інкасових доручень, висновків, реєстрів, витягів з реєстрів, заяв до органів реєстрації та державної виконавчої служби, повідомлень (направлень) на проведення перевірок, актів, звітів, договорів-доручень, прийняття у межах компетенції рішень про розгляд (про продовження строку розгляду) скарг, звернень, заяв, рішень, запитів на отримання інформації, адвокатських запитів, прийняття інших рішень та підписання інших документів у межах повноважень, визначених Митним кодексом України, законами України, порядками, положеннями та інструкціями, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну та Держмитслужби.
Підстав для зупинення провадження у даній справі до моменту деокупації міста Херсону та до виходу із простою Митниці в Херсонській області Автономній Республіці Крим, і м. Севастополі нормами КАС України не передбачено, тому виходячи із принципу розумності строків розгляду справи судом, як одного із засад адміністративного судочинства, а також відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України щодо забезпечення ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, суд дійшов висновку про те, що зобов`язальною особою у спірних правовідносинах може бути Державна митна служба України.
Під час розгляду даної справи склалися обставини за яких, позивач позбавлений захисту своїх прав та інтересів у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, а отже, з урахуванням того, що Митниця в Херсонській області Автономній Республіці Крим, і м. Севастополі є територіальним органом Державної митної служби України, остання здатна забезпечити захист прав позивача у спірних правовідносинах.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013).
Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, з урахуванням обставин, що склалися, суд дійшов висновку про визнання протиправною та скасування відмови Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі у наданні ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, що викладена у формі листа вих. №7.28-1/22/10/2647 від 26.11.2021 та зобов`язання Державної митної служби України надати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, відповідно до форми затвердженої Постановою Пенсійний фонд України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» №1-3 від 17.01.2017.
Крім того, судом відхиляються, як неприйнятні доводи Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750, оскільки судом встановлено, що Кримська Митниця, в якій закінчив працювати позивач, є правоприємником Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, і яка відмовила позивачу у видачі довідки саме з підстав відсутності стажу.
До того ж, приписи даного Порядку також не слід застосовувати у зв`язку із окупацією міста Херсон та, відповідно і перебуванням у простою Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, оскільки, як зазначалось Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі є територіальним органом Державної митної служби України, яка в свою чергу, не ліквідована та здійснює свої повноваження на території України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивачем у рамках даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,0 грн згідно квитанції №8483 від 27.12.2021.
Таким чином, з урахуванням приписів ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України суми сплаченого судового збору у розмірі 908,0 грн.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі у наданні ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, викладену у формі листа вих. №7.28-1/22/10/2647 від 26.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 18 липня 2022 року.

Суддя Н.Є. Калугіна