Справа № 440/5342/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/5342/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради" до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 21 червня 2022 року надійшла позовна заява Комунального підприємства "Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради" (надалі по тексту - позивач, КП "Добробут") до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі по тексту - відповідач, Шевченківський ВДВС), відповідно до якої просить:

визнати протиправним та скасувати Постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про відкриття виконавчого провадження №69205103 від 09.06.2022;

визнати протиправним та скасувати Постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №69205103 від 09.06.2022;

визнати протиправним та скасувати Постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору №69205103 від 09.06.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (надалі також - третя особа). Витребувані докази по справі.

08 липня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої встановлено, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем 07 липня 2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі також - Закон №1404-VIII), у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 9 ст. 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Наголосив, що в силу положень пункту 6 ч. 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2022 підлягає виведенню в окреме виконавче провадження /а.с. 36-38/.

08 липня 2022 року до суду надійшли матеріали, що надані представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 05 липня 2022 року.

13 липня 2022 року до суду надійшли пояснення, відповідно до яких представник позивача наголошуючи на раніше наведених аргументах, наголошував на протиправності дій відповідача в частині не закінчення виконавчого провадження в день, коли виконавцю стало відомо про сплату штрафу за виконавчим документом /а.с. 58-61/.

14 липня 2022 року до суду надійшла заява, відповідно до якої представником третьої особи надані відомості, витребувані ухвалою суду від 05 липня 2022 року /а.с. 62-63/.

Ухвалою суду від 15 липня 2022 року вирішено провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради" до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держпроспоживслужби в Полтавській області, про визнання протиправними та скасування постанов закрити в частині вимог про визнання протиправними та скасування Постанов Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №69205103 від 09.06.2022 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України), відповідно до частини четвертої якої адміністративна справа вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

При цьому, як передбачено частиною першою статті 269 КАС України, у справах, визначених, зокрема, статтею 287 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області супровідним листом від 30.05.2022 №Вих-01-27/10.1/1290 направило Постанову №26 від 09.11.2021 про накладення штрафу на КП "Добробут" у розмірі 30000,00 грн до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /а.с. 42-44/.

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Коваленко Оленою Сергіївною 09 червня 2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69205103 з примусового виконання Постанови №26 від 09.11.2021 Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області /а.с. 45/.

Того ж дня відповідачем винесені постанови, зокрема, про стягнення виконавчого збору у розмірі 3000,00 грн та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої зазначено, що в процесі здійснення виконавчого провадження підлягають стягненню витрати в сумі 313,00 грн, а саме: 1. Конверт не маркований 15 х 0,60 = 9,00грн; 2. Марки 10 х 9,00 = 90,00грн; 3. Марки 14 х 8,00 = 112,00грн; 4. Обкладинка 1 х 3,48 = 3,48грн; 5. Папір 50 х 0,22 = 11,0грн; 6. Телефонні розмови = 0,72грн; 7. Виготовлення документів/Ксерокопія 40 х 0,42 = 16,80грн; 8. Використання засобу криптографічного захисту інформації; "Ключ електронний "Алмаз-1К"= 1,00грн; 9. Внесення даних одного виконавчого провадження до АСВП 1 х 69,00 = 69,00грн /а.с. 46-47/.

Вважаючи свої права порушеними зазначеними вище постановами відповідача від 09.06.2022 року в межах виконавчого провадження №69205103, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи постановлення судом ухвали від 15 липня 2022 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, суд, надаючи оцінку в частині вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 69205103, зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 7) ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2022 ВП №69205103 судом встановлено, що державний виконавець закінчив виконавче провадження керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону №1404-VIII та зазначив, що виконавчий збір не стягується.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Відповідно до пункту 13 розділу IX Інструкції № 512/5 якщо після завершення виконавчого провадження за рішенням немайнового характеру виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу ІІІ та пунктом 2 розділу VI цієї Інструкції.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження», затверджені види та розміри витрат виконавчого провадження.

За змістом розділу І наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» видами витрат виконавчого провадження є: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку <…> 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

У відповідності до розділу ІІ зазначеного наказу: 1) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах <…>; 2) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; <…> 5) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017 № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Таким чином, за змістом наведених норм, у постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження обов`язково повинні бути зазначені види витрат та суми таких витрат виконавчого провадження. При цьому, Закон №1404-VIII та наведені нормативні акти не покладають на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

У постанові державного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2022 ВП №69205103 наведений розрахунок суми, що підлягає стягненню з боржника, а саме: 1. Конверт не маркований 15 х 0,60 = 9,00; 2. Марки 10 х 9,00 = 90,00; 3. Марки 14 х 8,00 = 112,00; 4. Обкладинка 1 х 3,48 = 3,48; 5. Папір 50 х 0,22 = 11,00; 6. Телефонні розмови = 0,72; 7. Виготовлення документів/Ксерокопія 40 х 0,42 = 16,80; 8. Використання засобу криптографічного захисту інформації; "Ключ електронний "Алмаз-1К"= 1,00; 9. Внесення даних одного виконавчого провадження до АСВП 1 х 69,00 = 69,00 /а.с. 46-47/.

Оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає вимогам Закону №1404-VIII, Інструкції №512/5 та наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження». Сума, визначена в оскаржуваній постанові, як і окремі її складові позивачем у даному провадженні не оскаржується.

Суд зазначає, що положення Закону №1404-VIII, Інструкції №512/5 та наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» не звільняють боржника від мінімальних витрат виконавчого провадження, які вже фактично поніс державний виконавець під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на папір, друк, конверти тощо).

Така позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 29.03.2019 у справі №751/4438/17, від 17.04.2019 у справі №750/6793/17, від 25.07.2019 у справі №751/4319/17, від 27.06.2019 у справі №750/7050/17, від 27.11.2019 у справі №823/461/17.

Зокрема, у постанові від 27.06.2019 у справі №750/7050/17 Верховний Суд зазначив: «Витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. Скаржник помилково ототожнює виконавчий збір із витратами виконавчого провадження».

Оцінюючи доводи позивача про те, що постанова №26 від 09.11.2021 виконана боржником до відкриття виконавчого провадження, а держаний виконавець не перевірила фактичного виконання боржником рішення суду, суд визнає безпідставними з огляду на наступне.

Аналіз наведених вище норм Закону №1404-VІІІ дозволяє зробити висновок, що при надходженні до державного виконавця заяви стягувача та виконавчого документа, державний виконавець повинен прийняти одне з двох рішень - прийняти або постанову про відкриття виконавчого провадження, або повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Нормами частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII регламентовано вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби. При цьому суд констатує, що на цій стадії державний виконавець не має ані повноважень, ані можливості перевірити, чи вимоги виконавчого документа виконані боржником добровільно до дати подання стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження.

Натомість державний виконавець перевіряє, чи виконавчий документ відповідає вимогам частини першої статті 4 Закону №1404-VІІІ, а також чи немає інших підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, що і було ним зроблено.

В свою чергу, посилання представника позивача на повідомлення третьої про сплату штрафу також судом не приймаються як належні, оскільки копія повідомлення про виконання розпорядчого документа, що адресована Головному управлінню Держпродспоживслужби в Полтавській області від 13.12.2021 року не містить відмітки про її отримання таким суб`єктом владних повноважень /а.с. 19/.

Суд звертає увагу позивача, що резолютивною частиною Постанови №26 від 09.11.2021 встановлено обов`язок саме для КП "Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради" надати (направити) Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області оригінали платіжних документів про сплату штрафу в триденний строк з моменту сплати /а.с. 44/.

В той же час, позивач не надав на вимогу суду належних та допустимих доказів в підтвердження виконання ним вказаного обов`язку саме щодо надання (направлення) Головному управлінню Держпродспоживслужби в Полтавській області оригіналу платіжних документів про сплату штрафу, та як наслідок, твердження позивача про те, що він направляв повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на лист на ім`я начальника Полтавського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 05.01.2022 року, то вони судом оцінюються критично та не можуть бути взяті до уваги як аргумент позивача, з огляду на те, що Постанова №26 від 09.11.2021 року винесена ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, а не начальником Полтавського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, а тому переписка із іншими особами не може бути належним доказом виконання позивачем обов`язку в частині надання (направлення) оригіналу платіжного доручення саме ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області. Крім того, вказаний лист, адресований на ім`я начальника Полтавського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області також не містить відповідних відміток про реєстрацію його як вхідну кореспонденцію, тобто доказів отримання адресатом /а.с. 17-18/.

Натомість, судом з метою з`ясування об`єктивних обставин справи було витребувано від ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області відомості та докази на їх підтвердження стосовно отримання від позивача повідомлення про виконання розпорядчого документа вих. №195 від 13.12.2021 року, на направленні якого зазначає позивач.

На виконання вимог ухвали суду, представником третьої особи зазначено, що відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області лист від Комунального підприємства «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» про виконання розпорядчого документа вих. №195 від 13.12.2022 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області не надходив, про що зазначено у доповідній записці від 13.07.2022 №ДЗ-11.1/275 /а.с. 64/.

Відтак, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження виконання самим позивачем обов`язку встановленого чинним на той час виконавчим документом, зокрема Постановою №26 від 09.11.2021 року, в частині надання (направлення) Головному управлінню Держпродспоживслужби в Полтавській області оригіналу платіжних документів про сплату штрафу в триденний строк з моменту сплати, то суд дійшов висновку, що сам позивач допустив бездіяльність, наслідком якої є настання обставин, що призвели до вказаного спору.

Щодо тверджень позивача про те, що постанова ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області №26 від 09.11.2021 року подана до примусового стягнення через 3 місяці після спливу терміну визначеного ч.1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, а відтак мала бути повернута відповідачем без прийняття до виконання, то суд визнає їх безпідставними з огляду на наступне.

В постанові ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області №26 від 09.11.2021 року зазначено, що вона набрала законної сили: 24.03.2022 року, строк пред`явлення постанови до виконання: 24.06.2022 /а.с.43-44/. Фактично пред`явлено вказану постанову 30.05.2022 року /а.с. 42/, тобто в межах строку визначеного у вказаній постанові. Відтак, підстав для повернення вказаної постанови без прийняття до виконання на підставі п.2) ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII у відповідача не було.

В той час, як вказані аргументи позивача стосуються порядку заповнення Постанови ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області №26 від 09.11.2021 року, зокрема в частині дати набрання нею законної сили, однак вона не є предметом спору у цій справі і позивачем не надано належних доказів в підтвердження наявності рішення суду про визнання її протиправною.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2022 ВП №69205103.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування, тоді як відповідачем доведено правомірність свого рішення, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат позивачу у розмірі 2481,00 грн, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Також, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про відмову в позовних вимогах, то підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу не має.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради" (вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 43965125) до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (пров. Стешенка, буд.6, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 34963066), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (Воскресенський узвіз, буд.7, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 40358617), про визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2022 ВП №69205103 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський