Справа № 480/1562/22
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2022 року Справа № 480/1562/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,
представника відповідача Петриченка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1562/22 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протиправно прийняв оскаржувану постанову, оскільки водієм під час проведення перевірки були надані всі необхідні документи, які визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».
Ухвалою суду від 04.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
18.02.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною та прийнята у повній відповідності до норм чинного законодавства. Щодо самого порушення відповідач зазначив, що позивач протиправно не обладнала власний автомобіль тахографом, який надає послуги з перевезення пасажирів.
Ухвалою суду від 23.06.2022 призначено у даній справі судове засідання.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.
Як вбачається з матеріалів перевірки, зокрема, з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 250669 від 12.10.2021 (далі - акт), під час перевірки посадовими особами відповідача було виявлено порушення перевезення пасажирів за маршрутом Глинськ Суми, а саме, як зазначено у акті - перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 39 Законом України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній щоденний реєстраційний лист режиму праці і відпочинку водія ТЗ за 12.10.2021.
За результатами розгляду справи по акту № 250669, відповідачем винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №235231 від 17.11.2021 (далі - постанова) за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На вказану постанову позивач подала скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті.
Відповідно до відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.12.2021, вказана скарга була залишена без задоволення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме:
перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, відповідно до ст. 39 Закону, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Відповідач у відзиві зазначає, що вказана норма містить посилання на те, що наданню підлягають інші документи, передбачені законодавством України. Так, відповідач вказує, що позивачем фактично порушено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).
Так, відповідач зазначає, що позивач в порушення п.6.1 Положення №340, не обладнав свій автомобіль тахографом, що мало наслідком порушення, а саме відсутність щоденного реєстраційного листа режиму праці і відпочинку водія ТЗ за 12.10.2021.
Суд не погоджується з підставами притягнення позивача до відповідальності, у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», адміністративно-господарські штрафи накладається на автомобільного перевізника.
У ході судового розгляду встановлено, що автомобільним перевізником при здійсненні перевезень пасажирів є фізична особа-підприємець - ОСОБА_1 , якій і видано відповідну ліцензію.
Разом з тим, відповідач прийняв оскаржувану постанову відносно фізичної особи - ОСОБА_1 .
Притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , як фізичної особи, представник відповідача у судовому засіданні пояснити не зміг.
Щодо самого порушення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
У судовому засіданні, як позивач, так і представник відповідача визнали та не заперечували тих фактів, що автомобіль, який належить позивачу р.н. НОМЕР_1 , не обладнаний тахографом, а також той факт, що на момент проведення перевірки 12.10.2021 водій ОСОБА_2 мав належним чином оформлену індивідуальну контрольну книжку водія.
Згідно ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Тобто, враховуючи вищевикладені норми, водій надав посадовим особам відповідача під час проведення перевірки всі документи, які визначені, як Законом, так і Порядком №340.
Втім, відповідач, заперечуючи проти вказаних обставин, зазначив, що відповідно до п.6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Тобто, позиція відповідача полягає у обов`язковості встановлення позивачем тахографу.
Щодо вказаної позиції, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи не є питання обов`язку встановлення тахографу позивачем, оскільки відповідно до акту перевірки та оскаржуваної постанови, порушенням визначено саме відсутність щоденного реєстраційного листа режиму праці і відпочинку водія ТЗ за 12.10.2021, а не відсутність встановленого тахографу, протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповненої тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає п.3 ч.2 ст. 2 КАС України, а тому є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 235231 від 17.11.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 18.07.2022.

Суддя С.М. Глазько