Справа № 320/5265/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5265/20 Суддя 1-ої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Київській області) про:

- визнання протиправним рішення №716 від 27 лютого 2020 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункта "а" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 55, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведеного розрахунку страхового стажу та періоду роботи позивача з особливо шкідливими умовами праці у пільговому обчисленні у полуторному розмірі до страхового стажу, що дає право на зменшення пенсійного віку у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, набутого станом на 01 квітня 2015 року;

- зобов`язання призначити та виплачувати з 27 лютого 2020 року вказану пенсію.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ в Київській області від 27 лютого 2020 року №716 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 27 лютого 2020 року на підставі пункта "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

У подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про виправлення описки в рішенні суду, а саме:

- абзац 46 мотивувальної частини викласти в наступній редакції: «Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 суд зазначає таке...»;

- частину 3 резолютивної частини викласти в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 27.02.2020 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення…».

На обґрунтування цієї заяви зазначає, що судом помилково не вказано в рішенні про необхідність виплати позивачу пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Не погодившись із цією ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про виправлення описки в рішенні суду задовольнити. Свою позицію обґрунтовує тим, що у позовних вимогах просила зобов`язати відповідача призначити та виплачувати з 27 лютого 2020 року відповідну пенсію, рішенням суду позов задоволено повністю, однак в резолютивній частині зобов`язано ГУ ПФУ в Київській області лише призначити позивачу таку пенсію, що, на думку позивача, є опискою, яка потребує виправлення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Апеляційний суд зазначає, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача призначити позивачу спірну пенсію (не зазначаючи при цьому про зобов`язання її виплати), виходив з того, що це буде належним способом захисту порушеного права. Крім того в оскаржуваній ухвалі місцевим судом зазначено, що призначення пенсії в обов`язковому порядку тягне за собою такий наслідок, як її виплата пенсіонеру щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, оскільки у протилежному випадку буде наявне пряме порушення органами Пенсійного фонду України положень статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, в даному випадку, позивач фактично просить змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення суду, що не є виправленням описки в розумінні статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наведені у заяві доводи свідчать не про описку, а про незгоду позивача з формулюванням вимог, які були предметом судового розгляду та наведені у резолютивній частині рішення суду. Ці доводи стосуються суті рішення та можуть бути перевірені лише під час розгляду апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька