Справа № 640/6932/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6932/21 Суддя першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на прийняте у порядку письмового провадження додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» (далі - Позивач, ДП «Сантрейд») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - Офіс ВПП), у подальшому судом апеляційної інстанції заміненого правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач, Центральне МУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2020 №3.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2021 позов задоволено повністю.

У листопаді 2021 року ДП «Сантрейд» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просило стягнуто на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 140 000,00 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2021 заяву ДП «Сантрейд» задоволено у повному обсязі. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат в сумі 140 000,00 грн є співмірним та пропорційним із складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатами робіт, а також документально підтверджений.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що заявлені до присудження витрати на професійну правничу допомогу є непропорційними та завищеними, до детального опису робіт включені витрат на ряд клопотань, які не були задоволені судом, і на підготовку клопотань про залучення документів, які не вимагають роботи фахівця у галузі права, а Позивач має право на відшкодування таких витрат лише у разі, якщо доведе, що такі витрати є фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Після усунення визначених в ухвалі від 14.02.2022 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Сантрейд» просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що присуджена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу складає 1,5% ціни позову, що вказує на її співмірність і пропорційність з огляду на складність справи. Наголошує, що відмова у задоволенні ряду клопотань не може скасовувати час, витрачений на їх підготовку.

У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а додаткове рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Позивачем було надано копії:

- договору про надання правової допомоги № 2-1/33-2019 від 12.04.2019, укладеного між Позивачем та АО «КМ Партнери» (далі - Договір) (т. 14 а.с. 31-40);

- додаткової угоди № 2 від 15.01.2020 до Договору (т. 14 а.с. 44-45);

- акту приймання-передачі послуг від 29.11.2021 (т. 14 а.с. 48-50);

- рахунку-фактури від 20.05.2021 № 56 (т. 14 а.с. 51);

- платіжного доручення № 20045122 від 27.05.2021 (т. 14 а.с. 52);

- банківської виписки за 27.05.2021 (т. 14 а.с. 53).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у розділі 5 Договору (з урахуванням змін, зазначених в Додатковій угоді № 2 від 15.01.2020) містяться індивідуальні погодинні ставки адвокатів-учасників АО «КМ Партнери» та їх помічників, а також умови надання правничої допомоги Позивачу.

Відповідно до приймання-передачі послуг від 29.11.2021 надання послуг правової допомоги здійснювалося адвокатами Сучик Тетяною Ярославівною та Медведєвою Оленою Юріївною. Указаний акт містить опис послуг, наданих адвокатами АО «КМ Партнери» у рамках Договору з Позивачем. Так, відповідно до Акта наданих послуг Позивачу були надані наступні послуги з ведення справи в суді першої інстанції:

- підготовка позовної заяви про скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.12.2020 р. № 3;

- підготовка клопотання про залучення до матеріалів справи документів щодо взаємовідносин позивача з контрагентами ПП «ХУТОРОК GV», ПП «ЮНІВЕРСАЛ ПАК СЕРВІС», ТОВ «ІТ ПРО», ТОВ «ОДЕМАРА-ІНТЕР», документи на підтвердження подальшого руху товару;

- підготовка клопотання позивача про залучення до матеріалів справи відеозаписів руху транспортних засобів та зважування залізничних вагонів ТОВ «Грінтур-Екс» та документів щодо системи відеоконтролю на ТОВ «Грінтур-Екс»;

- підготовка клопотання позивача про залучення до матеріалів справи документів щодо взаємовідносин Позивача з ПП «Юніверсал Пак Сервіс»;

- підготовка клопотання позивача про визнання факту неподання Відповідачем Відзиву та застосування наслідків - кваліфікації таких дій як визнання позову;

- підготовка заяви про виклик в якості свідків вагарів ТОВ «Грінтур-Екс»;

- підготовка заяви про виклик в якості свідка начальника відділу внутрішньої логістики у Позивача;

- підготовка клопотання про залучення до матеріалів справи документів на підтвердження подальшого руху товару, приймання товару ТОВ «Грінтур-Екс»;

- підготовка клопотання про залучення до матеріалів справи документів щодо взаємовідносин Позивача з контрагентами ТОВ «АГРОПРОМХІМ», ТОВ «НВО ХІМММАШНАФТОГАЗ»;

- підготовка пояснення позивача щодо взаємовідносин з ТОВ «Агропромхім» та клопотання позивача про залучення до матеріалів справи додаткових документів;

- підготовка клопотання про залучення доказів до матеріалів справи - нотаріально завірених заяв;

- підготовка заяви про подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті вимог;

- підготовка пояснення щодо належної обачності Позивача у виборі контрагентів та добросовісності контрагентів та клопотання про залучення документів до матеріалів справи;

- підготовка пояснення щодо допуску транспортних засобів на територію ТОВ «Грінтур-Екс» та клопотання про залучення документів до матеріалів справи;

- підготовка пояснення позивача щодо взаємовідносин з ТОВ «НВО ХіммашНафтоГаз» та клопотання позивача про залучення до матеріалів справи додаткових документів;

- підготовка клопотання позивача про залучення до матеріалів справи додаткових документів щодо взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Одемара- Інтер»;

- підготовка узагальнюючих пояснень позивача щодо порядку придбання товару, робіт та послуг у контрагентів та доказів, наданих Позивачем з посиланнями на томи та аркуші справи;

- підготовка пояснення Позивача щодо необґрунтованості висновків Акта перевірки за взаємовідносинами з ТОВ «ІТ ПРО» та клопотання Позивача про залучення до матеріалів справи додаткових документів на підтвердження використання в господарській товарів, придбаних у ТОВ «ІТ ПРО»;

- підготовка пояснення щодо наявності рішення у пов`язаній справі Позивача (Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.09.2021 року у справі № №640/33345/20);

- підготовка клопотання про залучення судового рішення по пов`язаній справі;

- участь у судових засіданнях 08.07.2021, 22.07.2021, 04.11.2021, 24.11.2021, 25.11.2021.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з огляду на складність справи та обсяг виконаної роботи з урахуванням кількості матеріалів заявлена до присудження сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою.

З такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.01.2021 у справі № 120/3929/19-а.

Матеріали справи свідчать, що Відповідач до суду першої інстанції подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (т. 14 а.с. 77-79). Відтак, перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, колегія суддів, з урахуванням аргументів клопотання Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП та доводів його апеляційної скарги і відзиву ДП «Сантрейд» на неї, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 320/5284/19 Верховний Суд підкреслив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У розрізі наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, як обґрунтовано підкреслено Апелянтом, протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 було відмовлено у задоволенні заяви ДП «Сантрейд» про виклик в якості свідків вагарів ТОВ «Грінтур-Екс» (п. 6 акту) та начальника відділу внутрішньої логістики ДП «Сантрейд» (п. 7 акту), а також у задоволенні клопотання про визнання факту неподання Відповідачем відзиву та застосування відповідних процесуальних наслідків (п. 5 акту). Викладене, у розрізі наведених вище мотивів необхідності надання оцінки неминучості та необхідності таких витрат, свідчить, що такі витрати не могли вважатися необхідними, у зв`язку з чим їх присудження за рахунок Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП не підлягало.

При цьому твердження ДП «Сантрейд» про те, що на підготовку таких заяв і клопотань все одно було витрачено час, судовою колегією відхиляються, оскільки, як вже було підкреслено вище, доказів необхідності їх складання матеріали справи не містять.

Не належить до таких витрат і витрати з підготовки заяви про подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті вимог (п. 12 акту), оскільки положення ч. 7 ст. 139 КАС України не визначають обов`язок учасника справи робити таку заяву саме у письмовій формі.

Також колегія суддів не може вважати обґрунтованими і необхідними витрати, пов`язані із наданням пояснень щодо наявності рішення у пов`язаній справі Позивача (п. 21 акту) та із підготовкою клопотання про залучення судового рішення по пов`язаній справі (п. 22 акту), оскільки, по-перше, аналіз змісту пояснень свідчить, що вони містять цитати з судового рішення у справі №640/33345/20 з коротким коментуванням, що ставить під сумнів необхідність витрачання 1,6 годин адвокатом для їх підготовки, по-друге, окрема підготовка клопотання про залучення цього судового рішення не була необхідною, позаяк копія такого рішення могла бути долучена як до пояснень, так і взагалі не подаватися з огляду на доступність його тексту в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Що стосується інших витрат, наведених в акті приймання-передачі послуг від 29.11.2021, колегія суддів вважає, що вони є пов`язаними із розглядом цієї справи та є обґрунтованими, пропорційними і співмірними щодо предмету цього спору. При цьому судова колегія звертає увагу, що окрім загальних тверджень про відсутність у суду обов`язку відшкодовувати всі судові витрати, в апеляційній скарзі жодних інших аргументів щодо відповідної частини судових витрат не наведено.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, стягуючи за рахунок бюджетних асигнувань Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 140 000,00 грн, не надав оцінки їх обґрунтованості і необхідності, а тому прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для присудження таких витрат за рахунок контролюючого органу у повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення питання щодо розміру належних до присудження витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 242-244, 250, 252, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задовольнити частково.

Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року - змінити, визначивши, що належні до стягнення на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати на професійну правничу допомогу складають 121 983 (сто двадцять одну тисячу дев`ятсот вісімдесят три) гривні 00 копійок.

В іншій частині додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 13 липня 2022 року.