Справа № 200/10557/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 липня 2022 року Справа №200/10557/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (87548, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року по справі №200/10557/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (87548, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 р. у справі № 200/10557/21 скасовано. Прийнято нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, з 01 серпня 2014 року.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), нарахувати і виплатити щомісячні страхові виплати, та виплатити заборгованість з 01 липня 2014 року. Звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми за один місяць.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 09.02.2022 року, виконавчі листи по справі не видавались.

05 липня 2022 року від позивача надійшла заява про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, яка вмотивована тим, що 21.02.2022 року позивач із заявою звернувся до відповідача з проханням виплатити йому раніше призначену страхову виплату за період, в якому не проведено платежі Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та продовжити раніше призначену страхову виплату на період безстроково у зв`язку з виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/10557/21 від 09.02.2022. Виплати просив надіслати на особовий рахунок вказаний у зазначеній заяві.

На виконання рішення суду, відповідачем було добровільно виплачено судовий збір позивачу на його рахунок.

20.05.2022 представник позивача, адвокат Корнієнко А.А., на підставі довіреності, виписаної на його ім`я позивачем від 18.02.2022 за №84, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ручкою І.М., звернувся до відповідача стосовно виплати заборгованості по страховим виплатам за рішенням суду.

Відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 26.05.2022 за №01-04/15-711, в якому зазначив, що управлінням на зазначені судові рішення направлена касаційна скарга. Після встановлення зв`язку з ОСОБА_1 та проведення ідентифікації, кошти на виконання вищевказаного судового рішення будуть замовлені управлінням у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та перераховані на його особовий банківський рахунок.

27.06.2022 представником позивача, адвокатом Корнієнко А.А. на адресу відповідача був надісланий адвокатський запит про надання інформації щодо виконання рішення суду по справі №200/10557/21 та надання роздруківки нарахованої та виплаченої допомоги.

Відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 04.07.2022 за №01-04/15-1087, в якій зазначив, що управлінням на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 була надіслана касаційна скарга до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду. 25.05.2022 була винесена ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження по справі №200/10557/21. У зв`язку з тим, що на теперішній час триває широкомасштабна збройна агресія Російської федерації проти України і запроваджений воєнний стан в Україні, управління не має можливості дізнатися про місцезнаходження ОСОБА_1 . Станом на 01.07.2022 позивач на зв`язок для проведення ідентифікації з працівниками Волноваського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не виходив, його місцезнаходження невідомо. Тому кошти на виконання рішення суду будуть замовлені у виконавчій дирекції Фонду після його виходу на відео зв`язок з Волноваським відділенням.

Представник позивача зазначив, що виконуючи судове рішення відповідач виплатив позивачу тільки судовий збір. Вказане свідчить про невиконання судового рішення та не врахування висновків суду при вчиненні відповідних дій.

Вивчивши доводи заяви позивача, суд зазначає наступне.

Зазначене рішення Першого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили 09.02.2022.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до частини 3 статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З гідно до вимог статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що виконавчий лист в адміністративній справі 200/10557/21 не видавався.

В контексті розуміння вимог чинного законодавства протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, про що зазначив у постанові від 13.06.2017 у справі № 21-1393а17 Верховний суд України, роз`яснивши при цьому, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України По виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України По виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України По виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Суд зауважує, що намагаючись вирішити питання щодо наявності чи відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, у даній справі, заявник (представник позивача) при зверненні до суду формально підійшов до виконання вимог пунктів 7 та 8 частини 2 статті 383 КАС України, а саме інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконання виконавчого провадження до суду надані не були, таким чином у суду не має доказів звернення виконавчого листа № 200/10557/21 до виконання.

Зі змісту статті 383 КАС України вбачається, що виконавчий документ має знаходитися на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Крім того, суд зауважує на те, що заявником на виконання вимог п. 9 ч. 2 статті 383 КАС України не було надано до суду документу про сплату судового збору за подання відповідної заяви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що п.п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання заяви в порядку виконання судового рішення, який складає 744,30 грн.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього встановлених ст. 5 Закону "Про судовий збір" пільг щодо сплати судового збору.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України викладені також в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18 та в постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №0240/2226/18-а.

Відповідно до часини 5 статті 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, недотримання позивачем у повному обсязі вищенаведених вимог статті 383 КАС України унеможливлює розгляд заяви позивача по суті.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення заяви представника позивача у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 249, 256, 294, 295, 297, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі №200/10557/21 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Голошивець І.О.