Справа № 600/6247/21-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6247/21-а Головуючий у 1-й інстанції: Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

13 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу та стягнення грошової допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, в якому просила:

1.1. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області;

1.2. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області;

1.3. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області допомогу для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15105,48 грн;

1.4. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.10.2021 і до моменту прийняття судом рішення по справі;

1.5. Звернути до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області та в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернівецькій області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в частині дати звільнення ОСОБА_1 .

2.2. Зобов`язано Головне управління ДФС України у Чернівецькій області внести зміни до наказу №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " щодо дати звільнення полковника податкової міліції ОСОБА_1 із займаної посади слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, а саме: з "18 жовтня 2021 року" на "28 жовтня 2021 року".

2.3. Стягнуто з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену допомогу для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15105,48 грн.

2.4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати в цій частині та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що її звільнено незаконно, з порушенням вимог КЗпП України, зокрема статті 42 КЗпП України, оскільки при скороченні штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, переважне право на залишення на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається: 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; з порушення вимог статті 49-2 КЗпП: при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

5. Зазначає, що на момент звільнення, відповідач не виконав вимоги статті 42 КЗпП України, а саме, не врахував, що позивач є працівником з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, що вона має переважне право на залишення на роботі. Разом з тим відповідач не виконав покладений на нього статтею 49-2 КЗпП України обов`язок запропонувати мені всі наявні вакантні посади, які я можу обіймати, і не лише за місцем роботи в певному структурному підрозділі. Жодної дії, яка б свідчила про надання переважного права залишитись на роботі, відповідачем не вчинялось. Відповідач був обізнаним про те, що позивач набуває права на пенсію за вислугою років з 17.01.2022, однак за три місяці до цієї дати, в порушення вказаних вище вимог чинного законодавства прийняв протиправне, незаконне рішення про звільнення, залишивши позивача з малолітньою дитиною на руках без засобів до існування.

6. Також апелянт зазначив, що станом на дату прийняття оскаржуваного ним Наказу №199-0 відповідач не ліквідований, що доводиться відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, згідно яких він перебуває у стані припинення ще з 05.08.2019. Працює комісія з реорганізації, яка складається зокрема і з працівників слідчого управління. Троє співробітників, з них двоє слідчих перебувають у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а отже були вакантні посади, які зобов`язані були запропонувати позивачу, але не запропонували жодної, тому наказ №199-0 прийнято незаконно і протиправно, він підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 15.07.2013 Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 7-8).

8. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 22.11.1999 Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці, позивачу після розірвання шлюбу присвоєно прізвище - ОСОБА_2 (а.с. 10).

9. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 18.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 110).

10. Наказом Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області від 02.10.2003 №158-о "Про звільнення", звільнено з органів податкової міліції ДПА України по ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) - капітана податкової міліції ОСОБА_4 (М-082611) - старшого слідчого в ОВС відділення розслідування кримінальних справ СВ ПМ ДПА в Чернівецькій області з 04.10.2003. Вислуга років в органах податкової міліції ДПА України на день звільнення становить: 04 р. 01 м. 22 дн. Відпустка за 2003 рік використана (а.с. 39).

11. Наказом Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області від 25.06.2004 №94-о "Про призначення на посаду та прийом на службу", призначено ОСОБА_4 на посаду старшого слідчого в ОВС відділення розслідування кримінальних справ слідчого відділу ПМ ДПА в (Чернівецькій області, з 01.07.2004, встановивши посадовий оклад згідно зі штатним розписом (а.с. 40).

12. Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", наказано надати чергову відпустку за 2021 рік в кількості 45 діб в період з 19.07.2021 по 02.09.2021 старшому слідчому з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення згідно чинного законодавства (а.с. 26-27).

13. В період з 12.10.2021 по 15.10.2021 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №Н7ВН-С4В9-63Р3-Н8Т4 від 13.10.2021) (а.с. 29).

14. В період з 18.10.2021 по 22.10.2021 позивач перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РЕ7В-8НСК-4Н72-ТК6В від 18.10.2021) (а.с. 25).

15. В період з 22.10.2021 по 27.10.2021 позивач перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною, що підтверджується Інформаційною довідкою з електронної системи охорони здоров`я (Медичний висновок №РАН7-С9Т3-738К-МЕНТ від 22.10.2021) (а.с. 25).

16. Наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.10.2021 №199-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказано:

звільнити з посади та податкової міліції ДФС за пунктом 64 підпунктом "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області, з 18 жовтня 2021 року.

17. Підстава: попередження про наступне звільнення.

18. Вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення становить: календарному обчисленні - 21 рік 05 місяців 05 діб. Чергова відпустка за 2021 р використана. Залишок чергових відпусток становить, за 2020 рік - 21 доба, за 2021 рік - 06 діб. Вислуга років відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністр України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги рок призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського скла, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх і сімей" становить 17 повних календарних років служби (а.с. 18).

19. Листом від 18.10.2021 №544/10/24-97-07-11 відповідач повідомив позивача, що відповідно до отриманого попередження про наступне звільнення позивач звільнений з податкової міліції 18.10.2021 року наказом №199-0 за п. 64. пп. "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. У зв`язку з цим позивачу необхідно негайно з`явитися до ГУ ДФС у Чернівецькій області для отримання трудової книжки та здачі службового посвідчення (а.с. 31).

20. 17.08.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою в якій просив пояснити причини порушення трудового законодавства зі сторони ГУ ДФС у Чернівецькій області щодо не виплати позивачу заробітної плати за половину липня 2021 року та щорічної відпустки за 2021 рік, а також ненарахування матеріальної допомоги на оздоровлення всупереч наявного наказу (а.с. 44).

21. У відповідь на заяву від 17.08.2021, відповідач листом від 31.08.2021 №429/10/24-97-09 повідомив позивача, що виплати здійснюються відповідно до Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами затвердженого наказом Міністерством фінансів України 24.12.2012 №1407 (зареєстрованого Міністерством юстиції України від 17.01.2013 №130/22662) (а.с. 45-46).

22. 16.09.2021 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою в якій просив провести нарахування та виплатити матеріальну допомогу для оздоровлення за 2021 (а.с. 47).

23. У відповідь на заяву від 16.09.2021, відповідач листом від 07.10.2021 №534/10/24-97-09 повідомив позивача, що згідно розрахунків до кошторису допомогу на оздоровлення в 2021 році було передбачено лише для 9 осіб із 75 штатних одиниць рядового та начальницького складу Головного управління ДФС у Чернівецькій області (а.с. 48).

24. Відповідно до Довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 08.02.2022 №1 про середньомісячну заробітну плату, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два календарні місяці роботи, що передували наказу про звільнення від 18.10.2021 №199-О складає 13863,57 грн, середньоденна - 660,17 грн (а.с. 72).

25. Вважаючи протиправним наказ ГУ ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 року та у зв`язку невиплатою відповідачем грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

26. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-6 цієї постанови.

27. Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

28. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Згідно частини 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

30. Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ.

31. Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

32. Згідно із частиною першою статті 83 Закону України "Про державну службу" державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

33. Приписами п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" визначено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

34. Відповідно до ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу" процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

35. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

36. Підстави припинення трудового договору передбачені ст.36 Кодексу законів про працю України, відповідно до частини четвертої якої у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч.1 ст.40).

37. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

38. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

39. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

40. Нормами ч.1-3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

41. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

42. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Якщо вивільнення є масовим, відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

43. Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» під час розгляду спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

45. Виходячи з нормативного тлумачення частини 1 статті 40 та частини 1 статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

46. Як видно із змісту оскаржуваного наказу, звільнення позивача відбулось у зв`язку зі скороченням штатів.

47. У той же час, за змістом підпункту «г» пункту 64 Положення № 114 звільнення у зв`язку із скороченням штатів допускається лише при відсутності можливості подальшого використання на службі.

48. Отже, вирішуючи спори про припинення публічної служби з підстав, передбачених підпунктом «г» пункту 64 Положення №114, суди повинні з`ясувати: чи мали місце ліквідація, реорганізація чи інші організаційно-штатні зміни в органі, де проходив службу позивач, якщо так, то чи мало це наслідком скорочення штату, зокрема посади, яку обіймав позивач.

49. Скорочення штату може бути встановлене шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після відповідних змін.

50. Колегія суддів звертає увагу, що попри не зазначення таких обставин сторонами, суду відомо про триваючу наразі реорганізацію органів ДФС.

51. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів державної податкової служби» утворено Головне управління ДПС у Чернівецькій області. Окрім цього, реорганізовано Головне управління ДПС у Чернівецькій області шляхом його приєднання до відповідного територіального органу Державної податкової служби - Головного управління ДПС у Чернівецькій області

52. Наказом Державної податкової служби України № 14 від 12.07.2019 року затверджено Положення про Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області. Відповідно до пункту 1 вищевказаного положення Головне управління ДПС у Чернівецькій області є правонаступником, зокрема, Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

53. Однак, на час винесення оскаржуваного наказу запису про державу реєстрацію припинення Головного управління ДФС у Чернівецькій області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

54. Водночас, Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року (справа №21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа № 21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа №21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

55. Між тим, з матеріалів справи не вбачається, що позивачеві було запропоновано іншу роботу на рівнозначній посаді, що свідчить про порушення відповідачем процедури звільнення позивача із займаної посади.

56. Більше того, відповідачем не надано суду жодних відомостей щодо змін штатних розписів Головного управління ДФС у Чернівецькій області, у тому числі у зв`язку із триваючою реорганізацією.

57. Судом апеляційної інстанції було вжито заходів щодо витребування належних доказів з Головного управління ДФС у Чернівецькій області та Державної податкової служби України, а саме: копію штатного розпису Головного управління ДФС України у Чернівецькій області, відомості про наявність вакантних посад в Головному управлінні ДФС України у Чернівецькій області на момент звільнення ОСОБА_1 , документальні відомості, які підтверджують чи пропонувались наявні вакантні посади ОСОБА_1 на момент звільнення

58. Однак, відповідачем проігноровано вимоги ухвал Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 та 22.06.2022 року.

59. При цьому, суд наголошує, що згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

60. Таким чином, суд вважає, що без додержання вищевказаних умов, звільняючи позивача із займаної посади на підставі підпункту «г» пункту 64 Положення № 114, відповідачем порушено право позивача на працю, як фундаментальної та охоронюваної державної гарантії.

61. При формуванні вказаних висновків судом враховано правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 12.02.2020 року у справі №820/2002/16 та від 30.11. 2021 року справі № 480/4226/18

62. Колегія суддів зазначає, що згідно частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

63. Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

64. Оскільки судом встановлено факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 19.10.2021 року (наступний день після дати звільнення) по 13.07.2022 року (день ухвалення судом рішення у справі) є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

65. Статтею 236 КЗпП України установлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

66. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

67. Згідно з пунктом 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

68. Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

69. Згідно наданої відповідачем довідки від 15.02.2022 року вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 в жовтні нараховано 9838,22 грн., відпрацьовано 22 робочих дня; в листопаді нараховано за два календарні місяці, що передували наказу про звільнення від 18.10.2021 рок №199-О складає 13863,57 грн., середньоденна заробітна плата складає 660,17 грн.. Розрахунковий період визначено червень-липень 2021 року, оскільки з липня позивач перебувала у щорічній відпустці та на лікарняних.

70. Період вимушеного прогулу позивача обраховується починаючи з першого дня після звільнення до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (з 19.10.2021 по 13.07.2021) і становить 189 робочих днів.

71. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 124 772 грн. 13 коп. (189х660,17 грн./день). Зазначена сума підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь позивача з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

72. Так, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку зменшується на суму податків і зборів. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 лютого 2019 року по справі №826/6583/14, від 18 квітня 2019 року по справі №812/2/16 та від 8 липня 2019 року по справі №809/4462/15.

73. Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки.

74. Згідно з п.2-3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

75. Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", наказано надати чергову відпустку за 2021 рік в кількості 45 діб в період з 19.07.2021 по 02.09.2021 старшому слідчому з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковнику податкової міліції Руляковій Людмилі Миколаївні з виплатою матеріальної допомоги для оздоровлення згідно чинного законодавства.

76. Наказ від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку" погоджено, завідувачем сектору фінансово-бухгалтерського забезпечення головним бухгалтером ГУ ДФС у Чернівецькій області, в частині виплати відпустки без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

77. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", становить 15105,48 грн (посадовий оклад 6910 грн + оклад за спеціальним званням 1410 грн + надбавка за секретність 1036,5 грн + надбавка за вислугу років 3744 грн + індексація 413,14 грн = 13513,64 грн (місячне грошове забезпечення) х 2 місяці (травень, червень 2021) : 34 днів (число відпрацьованих мною календарних днів у травні, червні 2021) = 794,92 грн (середньоденна зарплата), х 19 (середньомісячна кількість робочих днів у травні, червні 2021).

75. Проте, всупереч вищевказаним нормам, позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення, згідно наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 15.07.2021 №56-В "Про відпустку", не виплачено.

76. Листом від 07.10.2021 №534/10/24-97-09 Головне управління ДФС у Чернівецькій області повідомило позивача, що згідно розрахунків до кошторису допомогу на оздоровлення в 2021 році було передбачено лише для 9 осіб із 75 штатних одиниць рядового та начальницького складу Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

77. Колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій Головного управління ДФС у Чернівецькій області по невиплаті позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік в розмірі 15105,48 грн, а відтак порушені права позивача підлягають відновленню шляхом стягнення відповідної суми з Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

78. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову щодо скасування наказів, поновлення на посаді та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

79. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

80. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

81. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

82. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №199-0 від 18.10.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 " з посади та податкової міліції ДФС за п.64 п.п. "г" Положення (через скорочення штатів) полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-082611), старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області з 19.10.2021 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області допомогу для оздоровлення за 2021 рік в сумі 15 105,48 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.10.2021 по 13.07.2022 року в сумі 124 772 грн. 13 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 липня 2022 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.