Справа № 640/26781/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Корнейчука О.Л.,

представника відповідача: - Любінської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної регуляторної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Державної регуляторної служби України до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 1529/5593 від 27.09.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2021 року позивач - Державна регуляторна служба України звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 1529/5593 від 27.09.2018, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року №1529/5593 "Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві".

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - Державна регуляторна служба України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно Довідки Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року розгляд апеляційної скарги Державної регуляторної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом Державної регуляторної служби України до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 1529/5593 від 27.09.2018, призначений на 12 квітня 2022 року, не здійснювався у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року і наказу голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2022 року № 16 "Про встановлення особливого режиму роботи Шостого апеляційного адміністративного суду в умовах воєнного стану".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2022 року продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін, розгляд справи призначено на 12.07.2022 року о 10:00 год., зал судового засідання № 1.

23 травня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 16812, від Київської міської ради до суду апеляційної інстанції надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошує, що зауваження та пропозиції Державної регуляторної служби України до проекту рішення Київської міської ради «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у м. Києві» надані листом від 28.08.2018 року № 8520/0/20-18 були розглянуті на засіданні постійної комісії КМР з питань торгівлі, підприємництва та регуляторної політики та були відхилені, про що зазначено у протоколі № 14.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не містить обґрунтування порушення прав Державної регуляторної служби України, відомостей про зміну його правового становища або негативних наслідків, які, внаслідок дії оскаржуваного рішення, настали безпосередньо для нього, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року №1529/5593 «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві».

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, з метою впорядкування обігу алкогольних та слабоалкогольних напоїв і пива на території міста Києва, а також вирішення існуючої проблеми щодо збереження та зміцнення здоров`я дітей та молоді міста через обмеження обігу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території м. Києва шляхом заборони їх реалізації з 23:00 до 10:00 години, Київська міська рада 27.09.2018 року року прийняла рішення № 1529/5593 «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві».

На виконання вимог статей 9, 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» проект рішення Київської міської ради 15 червня 2018 року оприлюднений в мережі Інтернет за адресою: www.kyivcity.gov.ua для одержання зауважень та пропозицій від юридичних та фізичних осіб, їх об`єднань. Зауваження та пропозиції до проекту регуляторного акта приймались від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань протягом одного місяця з дня його оприлюднення, тобто до 15 липня 2018 року.

На виконання вимог ст. 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Постанови КМУ від 23 вересня 2014 року № 634 Постійною комісією з питань торгівлі, підприємництва та регуляторного політики Київської міської ради забезпечено підготовку експертного висновку до проекту рішення, який наряду з проектом, аналізом регуляторного впливу, М-Тестом, повідомленням про оприлюднення, додатками направлено до Державної регуляторної служби України листом від 26.07.2018 року №08/286-271.

Державна регуляторна служба України листом від 28.08.2018 року № 8520/0/20-18 надала пропозиції Постійній комісії з питань торгівлі, підприємництва та регуляторного політики Київської міської ради щодо удосконалення проекту регуляторного акта, відповідно до яких зазначено, зокрема, що розробником не доведено відповідність проекту рішення принципам державної регуляторної політики, зокрема, збалансованості - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, та ефективності - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімального необхідних витрат ресурсів; наданий розробником аналіз регуляторного впливу до проекту рішення не у повній мірі відповідає вимогам Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року № 308 «Про затвердження методик проведення аналізу впливу та відстеження результативності регуляторного акта» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1151 та ін.

За твердженнями відповідача, лист Державної регуляторної служби України про надання пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акта - рішення Київської міської ради «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві» розглянутий 12 вересня 2018 року на засіданні відповідальної постійної комісії Київської міської ради.

За результатом розгляду відповідальною постійною комісією Київської міської ради вирішено відхилити зауваження та пропозиції Державної регуляторної служби України від 28.08.2018 року № 8520/0/20-18 до проекту рішення Київської міської ради Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві (протокол № 14/73 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань торгівлі, підприємництва та регуляторної політики).

З матеріалів справи також вбачається, що Державна регуляторна служба України Листом від 12.04.2021 року № 1833/0/20-21 звернулася до відповідача з пропозиціями щодо приведення рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року №1529/5593 «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві» у відповідність до вимог законодавства.

Оскільки пропозиції позивача щодо внесення змін до регуляторного акта не були враховані, а також вважаючи його протиправним та таким, що суперечить принципам державної регуляторної політики та завдає значної шкоди суб`єктам господарювання, позивач звернуся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі також - Закон України № 280/97-ВР).

Відповідно до ст. 2 Закону України № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 4 Закону України № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України № 280/97-ВР визначена система місцевого самоврядування.

Так, система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до ст. 25 Закону України № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад щодо прийняття рішення про встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Так, відповідно до матеріалів справи, проект рішення Київської міської ради «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у м. Києві» включений пунктом 35 до Плану діяльності Київської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2018 рік, затверджений рішенням Київської міської ради від 20 грудня 2017 року № 702/3709 (із змінами і доповненнями).

На виконання статей 9, 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» проект рішення Київської міської ради 15 червня 2018 року був оприлюднений в мережі Інтернет за адресою: www.kyivcity.gov.ua для одержання зауважень та пропозицій від юридичних та фізичних осіб, їх об`єднань. Зауваження та пропозиції до проекту регуляторного акта приймались від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань протягом одного місяця з дня його оприлюднення, тобто до 15 липня 2018 року.

Статтею 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлено, що відповідальна постійна комісія забезпечує підготовку експертного висновку щодо регуляторного впливу внесеного проекту регуляторного акта, який разом з цим проектом та підписаним аналізом регуляторного впливу подається до уповноваженого органу для підготовки у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23 вересня 2014 року № 634, якою установлено, що:

пропозиції щодо удосконалення проекту регуляторного акта, який розробляється сільськими, селищними, міськими, районними у містах, районними та обласними радами і поданий Державній регуляторній службі (далі - пропозиції), готуються зазначеною Службою на підставі підготовлених відповідно до вимог, визначених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон), експертного висновку відповідальної постійної комісії, утвореної відповідною радою, щодо регуляторного впливу проекту регуляторного акта та аналізу регуляторного впливу (у разі його підготовки);

у разі подання документів у неповному обсязі та/або їх оформлення з порушенням вимог, визначених Законом, Державна регуляторна служба не пізніше наступного робочого дня з дня їх одержання повідомляє про відмову в підготовці пропозицій з обґрунтуванням причин такої відмови та посиланням на відповідні нормативно-правові акти;

Державна регуляторна служба проводить аналіз поданих документів на відповідність вимогам статті 4 Закону та готує пропозиції з обґрунтованими зауваженнями та висновками (у разі їх наявності);

строк підготовки пропозицій не може бути більш як 20 робочих днів з дня одержання відповідних документів.

Керуючись зазначеними нормами відповідальною постійною комісією Київської міської ради забезпечено підготовку експертного висновку до проекту рішення, який в установленому порядку був направлений до Державної регуляторної служби України.

Лист Державної регуляторної служби України (вх. № 08/16011 від 05.09.2018) про надання пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акта - рішення Київської міської ради «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві» був розглянутий 12 вересня 2018 року на засіданні відповідальної постійної комісії Київської міської ради.

За результатом розгляду, відповідальною постійною комісією Київської міської ради, було вирішено відхилити зауваження та пропозиції Державної регуляторної служби України від 28.08.2018 № 8520/0/20-18 до проекту рішення Київської міської ради «Про встановлення обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових в м. Києві» (протокол № 14/73 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань торгівлі, підприємництва та регуляторної політики).

Абзацом 7 статті 34 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» встановлено, що при представленні на пленарному засіданні сесії ради проекту регуляторного акта голова відповідальної постійної комісії доповідає висновки цієї постійної комісії про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону, а також пропозиції уповноваженого органу разом з рішенням постійної комісії щодо їх врахування.

Колегія суддів наголошує, що згідно вказаних вище положень чинного законодавства, пропозиції Державної регуляторної служби України щодо удосконалення проекту регуляторного акта не є обов`язковими для врахування й відхилення яких не є підставою для припинення подальшого розгляду та прийняття проекту регуляторного акта на пленарному засіданні сесії ради.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо необхідності внесення змін до п. 5 відповідного рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Таким чином, на пункт 5 рішення Київської міської ради від 27.09.2018 року № 1529/5593 не розповсюджуються норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки відсутні адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, останні є рекомендацією Київської міської ради контролюючим органам м. Києва.

Варто також зазначити, що Методика проведення аналізу впливу та відстеження результативності регуляторного акта, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року № 308 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1151.

Як наголошено відповідачем та не спростовано позивачем у справі, задля визначення впливу запропонованого регулювання на суб`єктів малого підприємництва та визначення детального переліку процедур, виконання яких необхідно для здійснення регулювання, розробником були проведені відповідні консультації у період з 02 квітня 2018 року по 23 травня 2018 року, за результатами яких підготовлено розрахунок витрат суб`єктів господарювання на виконання вимог регулювання.

Єдиним зауваженням Державної регуляторної служби України до аналізу регуляторного акта це було те, що не проведено розрахунків «прямих» витрат, які понесуть суб`єкти малого підприємництва.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року № 308 оцінка «прямих» витрат суб`єктів малого підприємництва на виконання регулювання передбачає:

придбання необхідного обладнання (пристроїв, машин, механізмів); процедури повірки та/або постановки на відповідний облік у визначеному органі державної влади чи місцевого самоврядування;

процедури експлуатації обладнання (експлуатаційні витрати - витратні матеріали);

процедури обслуговування обладнання (технічне обслуговування).

Рішенням Київської міської ради не передбачено жодного регулювання, який би зобов`язував суб`єктів малого підприємництва здійснювати витрати, що перелічені вище.

З огляду на викладене, аналіз регуляторного впливу підготовлений відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року № 308.

Разом з тим, як наголошено відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, відповідно до Графіка відстежень результативності регуляторних актів Київської міської ради (діючих з 2011 року) на 2019 рік, який оприлюднений на офіційному веб-порталі Києва в підрозділі «Відстеження результативності регуляторних актів» розділу «Регуляторна діяльності», у 2019 року проведено заходи по повторному відстеженню результативності регуляторного акта - рішення Київської міської ради від 27.09.2018 року № 1529/5593.

За результатом проведеного відстеження результативності регуляторного акта було визначено, що ступень досягнення цілей є високим, оскільки реалізація рішення Київської міської ради від 27.09.2018 року № 1529/5593 дозволило врегулювати питання щодо впливу алкоголізму на суспільство дотримання правил тиші в населених пунктах і громадських місцях та захисту населення від шкідливого впливу шуму, а також зниження рівня злочинності шляхом проведення заходів з обмеження продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Києва.

З огляду на вказане вище, колегією суддів не встановлено протиправності спірного рішення.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, ч.1 ст. 5 КАС України встановлено право на звернення до суду і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Разом з тим, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 07.11.2019 у справі № 826/1647/16, від 30.09.2020 у справі № 806/204/17, постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № П/9901/370/18, від 28.10.2020 у справі № 9901/153/20, тобто є сталою.

Відтак, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Втім, з урахуванням вказаного вище, колегією суддів встановлено, що позовна заява не містить обґрунтування порушення прав позивача, відомостей про зміну його правового становища або негативних наслідків, які, внаслідок дії оскаржуваного рішення, настали безпосередньо для нього, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної регуляторної служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної регуляторної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 12 липня 2022 року.