Справа № 300/49/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/49/21 пров. № А/857/3718/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про скасування протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне фермерське господарство «ГЕЛІОС» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Приватне фермерське господарство «ГЕЛІОС» оскаржило його в апеляційному порядку та просить скасувати таке і постановити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що у спірному випадку судом першої інстанції не було враховано наступне.

По-перше, за правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення- рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання, платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.5 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі - Порядок №1204) визначено, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Пунктом 7 Порядку №1204, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому, у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції' контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурнохгу підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Згідно пунктів 42.1 та 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (пункт 45.2 статті 45 ПК України).

Визначення місцезнаходження юридичної особи наведено у частині першій статті 93 Цивільного кодексу України, згідно якої це фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Отже, з урахуванням вищевказаного, без будь-яких виключень, відповідно до вимог ПКУ та розділу III Порядку №1204 законодавством визначено чіткий порядок надіслання (вручення) контролюючим органом податкових повідомлень-рішень платникам податків, а саме:

структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов`язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу;

при складанні у передбачених Кодексом випадках податкових повідомлень-рішень в електронній формі необхідно дотримуватись вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис»;

після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків;

податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Прийняте відповідачем рішення від 22.05.2020 №, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що становить 731506,75 грн (582296 грн основного платежу та 149210,75 грн штрафних санкцій) взагалі не направлялося відповідачем, та відповідно і не отримане позивачем, а тому грошове зобов`язання, визначене у вказаному рішенні контролюючого органу не може вважатися узгодженим.

Таким чином, суд першої інстанції у спірному випадку припустився помилкового висновку про те, що з аналізу п. 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за N 124/28254 (далі - Порядок №1204) не вбачається обов`язку контролюючого органу направляти таке податкове повідомлення-рішення.

По-друге, помилковим є також твердження суду про те, що наявність податкового боргу , який виник у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у справі № 0970/1407/18, ПФГ «ГЕЛІОС» не заперечується, а це не так, бо позивачем подано касаційну скаргу по справі № 0940/1407/18, про що серед іншого також було відомо суду першої інстанції у даній справі.

При цьому, суд першої інстанції також не звернув уваги на доводи та докази позивача, що згідно ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2021 року у справі №0940/1407/18 зазначено, що рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020, відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині, що фактично не тягне за собою здійснення дій з виконання рішення суду.

Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію податкових процедур, є надіслання документів за податковою адресою платнику податків - суб`єкту податкових правовідносин, на якого законом покладено комплекс податкових обов`язків, і який несе відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи.

Належним чином врученими податкове повідомлення-рішення, податкова вимога є у разі надіслання останніх за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків - юридичної особи. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, яка викладена у постанові від 02.05.2020 у справі № 826/3168/15.

З огляду на вищевикладене, суд припустився помилкового висновку про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти спірне у даній справі податкове повідомлення-рішення.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.12.2019, залишого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 без змін, у справі № 0940/1407/18 позов ПФГ «ГЕЛІОС» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 20.07.2018 та № від 12.04.2018 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 20.07.2018 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 662747,25 грн, у тому числі за основним зобов`язанням в розмірі 642390 грн та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 20357,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено наступні преюдиційні обставини.

На підставі акта перевірки №211/09-19-14-01/34161089 від 21 березня 2018 року та з урахуванням результатів розгляду заперечень позивача Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 12 квітня 2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшену суму податку на додану вартість на суму 3345197 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 2785440 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 559757 грн;

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 705105 грн. за грудень 2017 року;

- № на суму 1,00 за штрафними (фінансовими) санкціями.

ПФГ «Геліос» подало в Державну фіскальну службу України скаргу на податкові повідомлення-рішення № та № від 12 квітня 2018 року, за результатами розгляду якої 20 червня 2018 року Державна фіскальна служба України прийняла рішення № 21077/6/99-99-11-01-01-25, яким скаргу задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення № від 12 квітня 2018 року та № від 12 квітня 2018 року в частині встановлених порушень по взаємовідносинах з ТОВ «Укрдезімпорт», ТОВ «Солд-Прайс», ТОВ «Сенсіс ЛТД», ТОВ «Охоронна компанія Міська фортеця» ТОВ «Віртон ЛТД», ТОВ ТД Агроресурс-2017» і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області з врахуванням рішення ДФС України прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.07.2018 №, на підставі акта перевірки №211/09-19-14-01/34161089 від 21 березня 2018 року та рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 20 червня 2018 року №21077/6/99-99-11-01-01-25 за платежем податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на суму 1394254 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 1224686 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 169568 грн.

Відтак, за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 20.07.2020 № та розгляду справи № 0940/1407/18 сума 582296 грн основного платежу та 149210,75 грн штрафних санкцій стали узгодженими та набули статусу недоїмки податкового боргу.

Відповідачем за допомогою програмного забезпечення ІС «Податковий блок» сформовано в електронній формі податкове повідомлення рішення від 22.05.2020 №, яке містить зменшену суму податкового зобов`язання ПФГ «Геліос» за платежем податок на додану вартість а саме 731506,75 грн, в тому числі 582296 грн основного платежу та 149210,75 грн штрафних санкцій. Рішення контролюючим органом не направлялось ПФГ «Геліос».

Розглядаючи спір, судом першої інстанції вірно враховано, що під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39пункту14.1статті14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 56.1статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом абзацу 4 пункту 56.18 статті56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.п.129.1.1п.129.1ст.129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підставою оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення є неузгодження податкового зобов`язання у зв`язку з не надходженням до нього нового податкового повідомлення-рішення відповідно до п.п. 5, 7 Порядку 1204, прийнятого за результатами судового оскарження грошового зобов`язання по справі № 0940/1407/18.

За результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 20.07.2020 № та розгляду справи № 0940/1407/18 грошове зобов`язання у сумі 582296 грн основного платежу та 149210,75 грн штрафних санкцій стали узгодженими та набули статусу недоїмки податкового боргу з дня набрання законної сили судовим рішенням, а саме 29.04.2020 відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 0940/1407/18, якою залишено без змін рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що з дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення, податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму, протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (Порядок №1204) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства.

Таким чином, оскільки рішенням суду, що набрало законної сили, зменшено на 662747,25грн суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначену у податковому повідомленні-рішенні ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 20.07.2018 №, відповідачем за допомогою програмного забезпечення ІС «Податковий блок» складено нове податкове повідомлення-рішення від 22.05.2020 №, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що становить 731506,75 грн (582296 грн основного платежу та 149210,75 грн штрафних санкцій).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення є формою реалізації контролюючим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання. Водночас, суб`єкт владних повноважень одночасно з прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, в разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, податкове повідомлення-рішення від 22.05.2020 № відповідачем не направлялось позивачу, при цьому, вірно враховано судом першої інстанції, що з врахуванням п. 5 Порядку №1204 не передбачено обов`язку контролюючого органу направляти таке податкове повідомлення-рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно вважав, не направлення позивачу податкового повідомлення-рішення від 22.05.2020 №, прийняття якого відбувалось за окремою процедурою, не свідчить про неузгодження грошового зобов`язання, яке з 29.04.2020 дня набрання законної сили рішенням суду по справі № 0940/1407/18, є узгодженим.

Не вручення контролюючим органом позивачу нового податкового повідомлення-рішення, не скасовує обов`язок ПФГ «ГЕЛІОС», як платника податків, сплатити суму грошового зобов`язання, зменшену у судовому порядку, та не може бути підставою для визнання протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення, яка містить узгоджену суму податкового боргу.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку № 1204 податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником(виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Судом першої інстанції також встановлено, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 0940/1407/18 отримано ГУ ДПС в Івано-Франківській області 18.05.2020. Після опрацювання підрозділом правової роботи відповідача судового рішення, 22.05.2020 контролюючим органом сформовано в електронному варіанті податкове повідомлення-рішення № .

Відтак, судом першої інстанції не встановлено порушення відповідачем вимог п.7 розділу ІІ Порядку № 1204.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного фермерського господарства «ГЕЛІОС» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року по справі № 300/49/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін