Справа № 500/1000/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/1000/22 пров. № А/857/6664/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року (головуючий суддя Мартиць О.І., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2021 року, викладену у повідомленні про надання субсидій від 21.10.2021 та скасувати його, зобов`язати відповідача призначити позивачу щомісячно субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2021-2022 років.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати таке і постановити нове, про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що наприкінці жовтня 2021 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про надання субсидій, відповідно до якого «не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 жовтня 2021 року з таких підстав: дохід менший від мінімальної заробітної плати, не сплачено ЄСВ».

09 лютого 2022 року, він звернувся з адміністративним позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання протиправним рішення Управління соціального захисту населення Кременецької РДА про відмову у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

У своєму відзиві відповідач посилається на підпункт 3 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», як на підставу свого рішення про відмову у призначенні житлової субсидії.

Відповідно до підпункту 3 пункту 14 вказаного Положення, якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18- річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Однак, постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 19 травня 2021 року «Деякі питання призначення житлових субсидій», не передбачає проведення Міністерством фінансів верифікації даних щодо одержувачів житлових субсидій у квітні 2021 року на відповідність вимогам підпункту 3 пункту 14 вищевказаного Положення. У постанові № 505 зазначено, що рішення про призначення житлових субсидій домогосподарствам без звернень громадян приймається на підставі інформації Міністерства фінансів за результатами проведеної верифікації даних щодо одержувачів житлових субсидій у квітні 2021 р. на відповідність вимогам лише підпунктів 1, 2, 4, 8-10 пункту 14 вказаного Положення, вимоги якого відповідач визнає, що вбачається із змісту відзиву на позов.

Таким чином, посилання відповідача на підпункт 3 пункту 14 вказаного Положення при вирішенні питання про призначення, продовження діючою, зупинення діючої житлової субсидії є безпідставним, відповідно, і рішення суду першої інстанції, який підтримав таке помилкове твердження, є необгрунтованим.

Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по даній справі, помилково посилається на вказані підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки Управління соціального захисту населення Кременецької РДА відмовило у вже призначеній та діючій субсидії, а також врахувало підпункт, який не передбачається Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 19 травня 2021 року «Деякі питання призначення житлових субсидій» для проведення Міністерством фінансів верифікації даних щодо одержувачів житлових субсидій

У поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі сім`єю по АДРЕСА_1 .

Позивач отримував житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848. (із змінами)

Згідно повідомлення про призначення субсидії від 20.10.2020, «рішенням комісії призначено грошову готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня місяця 2020 року по квітень місяць 2021 року включно щомісячно в сумі 1095,68 грн».

21.10.2021 повідомленням про надання субсидій, позивачу «не призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 1 жовтня 2021 року з таких підстав: дохід менший від мінімальної заробітної плати, не сплачено ЄСВ».

Розглядаючи спір, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Приписами пункту 7 частини першої статті 4 Закону №2189-VIII встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення граничної норми витрат на оплату комунальних послуг для громадян, які відповідно до законодавства мають пільги або користуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 7 Закону №2189 визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Також, судом першої інстанції враховано, що згідно з пунктом 1 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку.

Пунктом 4 Положення №848 передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з пунктом 5 Положення №848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії» (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129).

Відповідно до пункту 9 Положення №848 призначення житлових субсидій здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Крім того, як вірно враховано судом, пунктом 1 частини другої постанови Кабінету Міністрів України №505 від 19.05.2021 «Деякі питання призначення житлових субсидій» передбачено, що розгляд питань щодо призначення житлової субсидії на наступний період домогосподарствам, які отримували житлову субсидію в опалювальному сезоні 2020-2021 років, проводиться без звернень громадян, крім домогосподарств, яким житлова субсидія: надавалася у грошовій безготівковій формі; була призначена за фактичним місцем проживання осіб (орендарі житлових приміщень (будинків); індивідуальні забудовники, будинки яких не прийняті в експлуатацію; внутрішньо переміщені особи); була призначена без урахування окремих осіб з числа зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), які не проживають за місцем реєстрації.

Рішення про призначення житлових субсидій домогосподарствам без звернень громадян приймається на підставі інформації Міністерства фінансів за результатами проведеної верифікації даних щодо одержувачів житлових субсидій у квітні 2021 р. на відповідність вимогам підпунктів 1, 2, 4, 8-10 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 2019 р., № 69, ст. 2390).

При цьому, згідно пункту 2 частини другої постанови Кабінету Міністрів України №505 від 19.05.2021 «Деякі питання призначення житлових субсидій» заяви про призначення та надання житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, подані за формами, затвердженими наказом Міністерства соціальної політики від 2 травня 2018 р. № 604, - в редакції наказу Міністерства соціальної політики від 17 травня 2021 р. № 242, залишаються дійсними.

Підпунктом 3 пункту 14 Положення №848 визначено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, стосовно яких наявна заборгованість роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, або осіб, які відповідно до законодавства звільнені від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №535, виданої 20.05.2020 Великомлинівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, в складі сім`ї позивача є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого немає підтверджуючих даних про доходи, що було виявлено під час автоматичного перерахунку призначеної субсидії.

А, згідно пункту 1 частини другої постанови Кабінету Міністрів України №505 від 19.05.2021 «Деякі питання призначення житлових субсидій», як було вказано вище, рішення про призначення житлових субсидій домогосподарствам без звернень громадян приймається на підставі інформації Міністерства фінансів за результатами проведеної верифікації даних щодо одержувачів житлових субсидій у квітні 2021 р. на відповідність вимогам підпунктів 1, 2, 4, 8-10 пункту 14 Положення №848.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що під час автоматичного перерахунку призначеної субсидії, позивачу правомірно не призначено субсидію на наступний опалювальний сезон 2021-2022 років із вказаних підстав: дохід менший від мінімальної заробітної плати, не сплачено ЄСВ .

Судом першої інстанції при розгляді даної справи враховано позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Також, враховано позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року по справі № 500/1000/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін