Справа № 420/13057/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛІЗИНГ» (вул. Генуезька, 1/2, м. Одеса, 65009) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛІЗИНГ» (далі ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ») з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.09.2020 року.

Позивач зазначив, що рішення, яке оспорюється прийняте на підставі акту №448/15-32-05-08/42635864 від 10.08.2020 року, у висновку якого зазначено про порушення ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» п.198.5 ст.198 ПКУ, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ) за травень 2020 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 324119,00 грн.

Позивач вказує, що він не погодився з висновками акту перевірки та подав заперечення на акт, проте вони були відхилені.

Позивач вважає неправомірними висновки акту перевірки з посиланням на несвоєчасну переєстрацію транспортних засобів, що власником напівпричепів цистерн для перевезення сухих сумішей трьохосний V-подібний, NURSAN у кількості двох одиниць з VIN номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД», у якого придбані вказані засоби, у зв`язку з чим, на думку посадових осіб відповідача вказана техніка використовувалась в операціях, що не є господарською діяльністю ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ», так як фактично власником зазначених активів у перевіряємому періоді з 01.05.2020 по 31.05.2020 є ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД».

Представник позивача вказує, що ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» набуто право власності на техніку з підстави укладення договору купівлі-продажу, а документами, що підтверджують правомірність придбання ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» вказаних транспортних засобів є оформлений в установленому порядку договір купівлі-продажу № 25/02-Н від 25.02.2020 року та Акти приймання-передачі від 04.05.2020 року, тобто власником вищезазначених транспортних засобів є ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ».

Позивач стверджує, що ним не порушено норм ст. 198 ПКУ, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 01.09.2020 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо невідповідності первинних документів, а саме: у зареєстрованих в ЄРПН податковими накладними №5 віл 01.04.2020 року та №123 від 24.04.2020 року з номенклатурою товарів «Напівпричіп цистерна для перевезення сухих сумішей, трьохосний, V-подібний, NPS3ANRSM99L10073» та вказує, що продавцем ТОВ «СТРОЙЕНЗИМПОСТАВКА» були зареєстровані у ЄРПН податкові накладні №5 від 01.04.2020 року, №123 від 24.04.2020 року з вищезазначеною номенклатурою. Проте, підприємством до вказаних податкових накладних були складені та зареєстровані в ЄРПН розрахунки коригування від 14.05.2020 року №7 та №8 відповідно до вимог податкового законодавства.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, та зазначив, що позивач уклав договір купівлі-продажу від 25.02.2020 №25/02-Н цистерн (напівпричіп) для перевезення сухих сумішей трьохосних, V-подібних NURSAN у кількості 2-х штук. Відповідно даних державної реєстрації зазначених транспортних засобів відповідачем встановлено, що власником напівпричепів цистерн для перевезення сухих сумішей трьохосний V-подібний, NURSAN у кількості двох одиниць з VIN номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД».

Таким чином фактично вищевказані активи використовувались позивачем в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ», так як фактично власником зазначених активів ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД».

Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою КМУ від 7.09.1998 р. № 1388 (далі Порядок №1388), експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється, з огляд на що перевіркою встановлено невідповідність первинних документів з приймання-передачі б/н від 04.05.2020 відповідно якого постачальник передав, а покупець прийняв напівпричепи цистерн NPS3ANRSM99L10073 та NPS3ANRSM99L10075.

На підставі вказаних встановлених обставин контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про заниження податкового зобов`язання у результаті здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.60-61).

Ухвалою суду від 29.01.2021 року позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі, надано строк для усунення недоліків. Зупинено провадження у справі (а.с.83).

Ухвалою суду від 26.02.2021 року поновлено провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.03.2021 року (а.с.90). Ухвалою від 15.03.2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 30.03.2021 року (а.с.99).

Ухвалою суду від 30.03.2021 року зупинено провадження по справі до завершення в Одеському окружному адміністративному суді періоду обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року поновлено провадження у справі, спушено процесуальне правонаступництво належного відповідача, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року вирішено продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛІЗИНГ» зареєстровано 19.11.2018 року, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби з 20.11.2018 року (а.с.56).

На підставі наказу від 20.07.2020 року №2940 з 24.07.2020 року по 03.08.2020 року ГУ ДПС проведено перевірку позивача, за результатами якої складений Акт №448/15-32-05-08/42635864 від 10.08.2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис грн з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах» (а.с.9-17).

Згідно з висновком Акту №448/15-32-05-08/42635864 від 10.08.2020 року ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» п.198.5 ст.198 ПКУ, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за травень 2020 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 324119,00 грн.

Позивач подав заперечення на акт перевірки, проте вони були відхилені контролюючим органом (а.с.74-75)

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області 01.09.2020 року прийняло податкове повідомлення-рішення форми «В4» № про зменшення суми від`ємного значення по податку на додану вартість на 324119,00грн по декларації № від 18.06.2020 року за звітний період травень 2020 року (а.с.8).

Позивач оскаржив податкове повідомлення рішення в адміністративному порядку до ДПС України, але рішенням ДПС України від13.11.2020 року скарга залишена без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У висновку Акту перевірки №448/15-32-05-08/42635864 від 10.08.2020 року щодо підстав прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення зазначено, що перевіркою встановлено порушення «РЕНТА ЛІЗИНГ» п.198.5 ст. 198 ПКУ, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за травень 2020 року, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 324119,00 грн.

Стаття 198 ПКУ регламентує питання податкового кредиту суб`єкта господарювання.

Згідно з п. 198.5 ст. 198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст.197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених п.197.11 ст. 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п.189.9 ст. 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п.201.11ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Дослідивши акт перевірки, надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач у позові та контролюючий орган в акті перевірки зазначили, що позивач ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» (Покупець) укладений з ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» (Продавець) договір купівлі - продажу № 25/02-Н від 25.02.2020 року. Відповідно до умов договору, продавець зобов`язується передавати у власність Покупцю транспортні засоби та машини (техніка), а Покупець зобов`язується приймати у власність і оплачувати техніку відповідно до умов договору. Ціна, кількість, стан та основні характеристики техніки відображаються в узгоджених сторонами специфікаціях, рахунках і видаткових накладних та/або актах приймання-передачі.

В акті перевірки також не заперечується, що на виконання умов договору, ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» на розрахунковий рахунок ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» перераховано грошові кошти у сумі 2 790 508,72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: - № 597 від 03.03.2020 р - 536 988,00 грн; - № 646 від 01.04.2020 р - 509 722,50 грн; - № 680 від 24.04.2020 р - 898 005,58 грн; -№ 702 від 05.05.2020 р - 845 792,64 грн.

Згідно з п. 4.2 договору, датою поставки вважається дата приймання Покупцем техніки за видатковою накладною.

Відповідно до п. 4.3 договору, право власності на техніку переходить з моменту передачі техніки Покупцеві, що підтверджується первинними документами (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі).

У травні 2020 року ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» було отримано від ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» напівпричіп-цистерна для перевезення сухих сумішей NURSAN NPS3ANRSM99L10074 на суму - 972 358,04 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1049 від 04.05.2020 року; напівпричіп-цистерна для перевезення сухих сумішей NURSAN NPS3ANRSM99L10075 на суму - 972 358,04 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1050 від 04.05.2020 року.

До податкового кредиту ПДВ віднесено у березні 2020 року (п/н №14 від 03.03.2020 року, сума ПДВ 89498грн) та у квітні 2020 року в сумі 236922грн (п/н №5 від 01.04.2020 року та №123 від 24.04.2020 року).

Таким чином, сформований позивачем податковий кредит в силу приписів п.198.6 ст.198 ПКУ підтверджений зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, а також розрахунками коригування до податкових накладних №5 від 01.04.2020 року та №123 від 24.04.2020 року щодо усунення помилки номенклатурі товару, а саме помилки у номері напівпричіп-цистерна.

Вказана господарська операція повністю відображена в бухгалтерському обліку позивача.

Під час здійснення господарської діяльності ТОВ «РЕНТА ЛІЗИНГ» (Орендодавець) уклало з ТОВ «СТРОЙЕНЗИМПОСТАВКА» (Орендар) договір оренди транспортних засобів та машин № 01/05-ОТЗ/Н від 01.05.2020 року, згідно якого Орендодавець передає Орендарю у тимчасове платне володіння та користування транспортні засоби та машини, перелік яких визначений у додатку №1.

Отримавши у власність вказані напівпричіпи цистерни NURSAN NPS3ANRSM99L10074 та напівпричіп-цистерна NURSAN NPS3ANRSM99L10075, позивач та ТОВ «СТРОЙЕНЗИМПОСТАВКА» 04.05.2020 року підписали додаткову угоду №1 до договору оренди транспортних засобів та машин № 01/05-ОТЗ від 01.05.2020 року, згідно якої, крім інших транспортних засобів та машин, також були передані Орендодавцю зазначені напівпричіпи - цистерни.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення згідно з актом перевірки був висновок перевіряючих про заниження податкового зобов`язання у результаті здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «СП З ЦІ ПЕГАС АВТОТРЕЙД» в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такий висновок контролюючого органу ґрунтується на тому, що отримавши у власність напівпричіпи цистерни NURSAN NPS3ANRSM99L10074 та NURSAN NPS3ANRSM99L10075 позивач до передачі їх в оренду не переоформив свідоцтва про реєстрацію транспортних, що свідчить про фактичне позбавлене можливості права розпорядження ними.

Проте суд вважає такий висновок неспроможним. Представником відповідача не заперечується відображення господарської операції по придбанню напівпричіпів цистерн NURSAN NPS3ANRSM99L10074 NURSAN NPS3ANRSM99L10075 позивачем у власність у бухгалтерському та податковому обліку у відповідності до вимог податкового законодавства. Одним же з видів діяльності позивача є надання в оренду будівельних машин і устаткування. Не своєчасне оформлення перереєстрації придбаних у власність транспортних засобів не може свідчити про порушення позивачем саме податкового законодавства та відповідно застосування до нього даного виду відповідальності, тобто за порушення податкового законодавства.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України від 16 липня 1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХІV).

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» наводить в якому значенні вживаються в законі терміни, зокрема:

бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Частиною 2 ст.9 Закону визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:назву документа (форми);дату складання;назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналогічні положення наведені у п.2.1, п.2.4, п.2.7 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, зокрема:

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п.2.1);

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (п.2.4).

Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм (п.2.7).

Суд дійшов висновку, що позивачем дотримано всіх вимог законодавства щодо бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №825/1391/17 господарські операції повинні бути дослідженні у сукупності всіх документів, які дозволяють встановити реальність господарських операцій. Верховний Суд зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору ст.70 КАС України, частиною четвертою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Аналогічна норма закріплена ч.2 ст.74 КАС України.

Надавши оцінку наданим доказам суд дійшов висновку, що позивач будь-яких порушень саме податкового законодавства не допустив, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 4861,79грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛІЗИНГ» (вул. Генуезька, 1/2, м. Одеса, 65009, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «В4» № про зменшення суми від`ємного значення по податку на додану вартість на 324119,00грн по декларації № від 18.06.2020 року за звітний період травень 2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ЛІЗИНГ» судові витрати у сумі 4861,79грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва