Справа № 640/15837/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року, суддя Качур І.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві прро повернення ОСОБА_1 безпідставно стягнутий збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 13 504,00 грн;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва подання для повернення ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 13 504,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Окрім того, 03.12.201 року через систему «Електронний суд» до Окружного адміністративного суду м. Києва представником позивача подано клопотання/заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено, що подання доказів розміру понесених судових витрат у справі №640/15837/21 буде здійснено протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.

13 квітня 2022 року на адресу Окружного адміністративного суду м. Києва представником позивача подано клопотання про доручення доказів витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі №640/15837/21, в якому просив поновити строк на подання зазначеного клопотання, долучити до справи докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове судове рішення, яким вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 375,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі №640/15837/21.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, представником позивача - адвокатом Григоренком Андрієм Олександровичем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що на підтвердження обставин пов`язаних з оплатою правової допомоги представником позивача не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку зокрема, квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, становлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором.

Колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 КАС України).

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що не було враховано судом першої інстанції.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.

Як свідчать матеріали справи, позивачем 27.05.2021 року укладено договір про надання правової допомоги № 02-05/21 (надалі - «Договір») з адвокатом Григоренком Андрієм Олександровичем (надалі - «Адвокат»).

Також 27.05.2021 року між позивачем та адвокатом було укладено додаток № 1 до Договору, в якому позивачем та адвокатом було погоджено наступне:

- Сторони погодили, що Адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах Замовника здійснити комплекс дій щодо судового представництва Замовника у межах судової справи за позовом Замовника до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною відмови Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві повернути мені безпідставно стягнутий збір на обоє 'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 13 504.00 грн (тринадцять тисяч п`ятсот чотири гривні) та їх повернення при розгляді даної справи у Окружному адміністративному суді міста Києва, на стадії апеляційного провадження у Шостому апеляційному адміністративному суд, а також за необхідності - в Касаційному адміністративному суді Верховного суду;

- погоджено розмір гонорару: 1500 грн за одну годину надання правової допомоги (тарифікація від 15 хв); 2000 грн за забезпечення судового представництва (тарифікація від 1 години).

25.03.2022 року позивач та адвокат підписали акт № 1 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору та додатку № 1 від 27.05.2021 р. до Договору, в якому зафіксовано факт передання Адвокатом Позивачу правової допомоги з надання послуг судового представництва Замовника у межах судової справи № 640/15837/21 на стадії розгляду у суді першої інстанції, а також підготовки процесуальних документів, що були предметом розгляду. Гонорар за означену правову допомогу становить 9 375 (дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень. Детальне розшифрування наведено у звіті про витрачений час на надання правової допомоги (додаток № 1 до акту № 1 від 24.03.2022 року.

Окрім того, відповідно до п. 5 додатку № 1 від 27.05.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02-05/21 від 27.05.2021 року гонорар успіху, який позивач має додатково сплатити виконавцю, становить 3000,00 грн.

Таким чином, вищезазначеними документами, копії, яких долучаються до клопотання, підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та право на їх стягнення з відповідача.

При цьому, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 375,00 грн.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

За змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № №826/15063/18 (адміністративне провадження №К/9901/18029/19).

Так, сторонами погоджено розмір гонорару: 1500 грн за одну годину надання правової допомоги (тарифікація від 15 хв); 2000 грн за забезпечення судового представництва (тарифікація від 1 години).

25.03.2022 року позивач та адвокат підписали акт № 1 приймання-передачі правової дороги (послуг) до Договору та додатку № 1 від 27.05.2021 р. до Договору, в якому зафіксовано факт передання Адвокатом Позивачу правової допомоги з надання послуг судового представництва Замовника у межах судової справи № 640/15837/21 на стадії розгляду у суді першої інстанції, а також підготовки процесуальних документів, що були предметом розгляду. Гонорар за означену правову допомогу становить 9 375 (дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень. Детальне розшифрування наведено у звіті про витрачений час на надання правової допомоги (додаток № 1 до акту № 1 від 24.03.2022 року.

Відповідно до п. 5 додатку № 1 від 27.05.2021 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02-05/21 від 27.05.2021 року гонорар успіху, який позивач має додатково сплатити виконавцю, становить 3000,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача в суді першої інстанції, оскільки представник позивача не брав участі у судовому засіданні, що підтверджується матеріалами справи.

Також колегія суддів зазначає, що дана справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин, предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів проаналізувавши надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 312, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень нуль копійок).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.