Справа № 160/350/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2022 року Справа № 160/350/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» до Дніпровської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» про скасування рішень, -
Обставини справи: 06.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» до Дніпровської митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг», в якій позивач просить суд:
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/350/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування рішень і відкрито провадження у справі №160/350/22 за наведеним позовом; залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача; зазначено про розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
15 квітня 2022 року через підсистему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 14.04.2022) до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій останній виклав позицію аналогічну заявленій ним у позовній заяві. Крім того, у відповіді на відзив заявлено клопотання про стягнення з відповідача - Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» понесених судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11 січня 2022 року про відкриття провадження у справі направлена на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіталл Кривий Ріг» засобами поштового зв`язку та отримана цією особою 20.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» правом на поданя пояснень на позовну заяву та/або заперечень на відзив на позовну заяву не скористалась. Поважності причин неподання цих документів до суду не надала.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
03.01.2020 між Xixia Longcheng Special Materials Co, LTD (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «АрселорМіталл Кривий Ріг» (Покупець) укладено Договір №26, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця продукцію відповідно до Специфікацій узгоджених до Договору, а Покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного Договору.
На виконання вказаного Договору №26 від 03.01.2020, сторони погодили Специфікацію №6 від 17.05.2021, за умовами якої на адресу Покупця поставлено товар «Холодильник медный Ф-5» (мовою оригіналу) в кількості 10 шт. та Специфікацію №8 від 07.06.2021, за умовами якої на адресу Покупця було поставлено товар «Холодильник фурменный тип Ф-6/ BLAST FURNACE TUYERE » (мовою оригіналу) в кількості 42 шт.».
18.10.2021 з метою здійснення митного оформлення вказаного товару агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «МЕТЕНЕРГОМАШ» Кондратенко А.А., який діє на підставі договору № 5252 від 02.11.2010, укладеного Публічним акціонерним товариством «АрселорМіталл Кривий Ріг» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш», до ВМО №3 м/п «Кривий Ріг» Дніпровської митниці Держмитслужби України подано електронні митні декларації №UA110090/2021/707120 та №UA110090/2021/707121 типу ІМ40ДЕ.
Так, до митного оформлення заявлено Товар:
- «Теплообмінники: - Холодильник фурменний тип Ф-6 / BLUST FURNACE TUYERE - 42 шт. Матеріал-мідний сплав. Встановлюються на фурмений прилад доменної печі та служить для охолодження даного приладу. Усередині подається вода під високим тиском (paб. Р = 4-5 ATM)» (графа 31 митної декларації №UA110090/2021/707120 від 18.10.2021);
- «Теплообмінники: - Холодильник фурменний тип Ф-5 / BLUST FURNACE TUYERE - 10 шт. Матеріал-мідний сплав. Встановлюються на фурмений прилад доменної печі та служить для охолодження даного приладу. Усередині подається вода під високим тиском (paб. Р = 4-5 ATM)» (графа 31 митної декларації №UA110090/2021/707121 від18.10.2021);
ТОВ «МЕТЕНЕРГОМАШ» були надані митному органу такі документи: креслення Д.342.000 СБ, креслення 8.6.1., тлумачення креслення Д 342 000 СБ, роздруківку з електронної енциклопедії «Вікіпедія», більш детальний Технічний опис №03-9047 від 20.10.2021, а також повідомленнями декларанта №20/10-21-1 та №20/10-21-2 від 20.10.2021 було повідомлено митні органи про бажання останнього про продовження строку митного оформлення з метою надання додаткових відомостей щодо підтвердження заявленого коду товару УКТЗЕД, відповдно до п. 2 ч. 2 ст. 255 МКУ.
Крім того, 19.10.2021 у присутності представника ТОВ «МЕТЕНЕРГОМАШ» було здійснено митний огляд товарів задекларованих за ЕМД №UA110090/2021/707120 та №UA110090/2021/707121 від 18.10.2021 та складено відповідні Акти про проведення огляду (переогляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу).
Актом (за митною декларацією №UA110090/2021/707120) встановлено, що зовнішній вид товарів «Холодильник фурменний тип Ф-6 / BLUST FURNACE TUYERE» не суперечить данним заявленим у ЕМД та товаросупровідних документах. В оглянутих місцях сторонніх вкладень не виявлено.
Актом (за митною декларацією) №UA110090/2021/707121 встановлено, що зовнішній вид товару «Теплообмінники - Холодильник мідний Ф-5 / BLUST FURNACE TUYERE- 10 шт» та маркування на упаковці не суперечать відомостям, заявленим у товаросупровідних документах. Сторонніх вкладень не виявлено. Дата та час на фото відсутні.
3 метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації заявленого до митного оформлення товару згідно з УКТ ЗЕД, посадовою особою митниці направлено запити від 20.10.2021 №707120/КТ/90 та №707121/КТ/90 до спеціалізованого підрозділу митниці - відділу класифікації товарів Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Нормами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів (частина перша статті 1).
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1).
Частиною першою статті 4 Митного кодексу України надане визначення термінів:
- митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини першої статті 4);
- митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини першої статті 4).
Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 Митного кодексу України).
Стаття 318 Митного кодексу України визначає загальні принципи здійснення митного контролю. Так, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України (частина перша статті 318). Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи (частина третя статті 318).
Згідно з частиною 1 статті 67 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
Відповідно до статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД (частина 1 статті 69 Митного кодексу України).
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина 2 статті 69 Митного кодексу України).
На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них (частина 3 статті 69 Митного кодексу України).
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частина 4 статті 69 Митного кодексу України).
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (частина 5 статті 69 Митного кодексу України).
Частиною 7 статті 69 Митного кодексу України визначено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до частини 2 статті 67 Митного кодексу України, в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частина третя статті 67 Митного кодексу України).
Згідно з ч. 4 ст.67 Митного кодексу України, структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Порядком 650 визначений порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
У пункті 3 розділу І Порядку 650 наведено визначення термінів:
- класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Митного кодексу України, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення;
- контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення;
- рішення про визначення коду товару - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами відділу митних платежів, уповноваженими особами підрозділу митного оформлення чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.
Пунктом 5 розділу І Порядку 650 визначено, що посадова особа підрозділу митного оформлення чи митного поста згідно з цим порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів.
Розділом III Порядку 650 визначені особливості порядку контролю правильності класифікації товарів.
Декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України (пункт 1 розділу III).
Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками (пункт 2 розділу III).
Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей (пункт 3 розділу III).

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 МКУ декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа відділу митних платежів або підрозділу митного оформлення чи митного поста за допомогою АСМО (автоматизована система митного оформлення) створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу III).

У разі виникнення складного випадку класифікації товару підрозділу митного оформлення або митним постом готується запит до відділу митних платежів у паперовому або електронному вигляді (пункт 11 розділу III).

Класифікація товарів за запитами підрозділу митного оформлення або митного поста здійснюється посадовими особами ВМП на основі документів та відомостей, які передаються до ВМП разом із запитом (пункт 13 розділу III).

Рішення приймається посадовими особами відділу митних платежів або уповноваженими особами підрозділу митного оформлення чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей посадовою особою відділу митних платежів письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД (пункт 14 розділу III).

Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД викладені у додатку до Закону України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-IX.

Відповідно до Основних правил, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або 3 (б), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до Приміток 3 та 4 розділу XVI «Машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя» Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256, комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат, та інші машини, призначені виконувати дві чи кілька доповнювальних або не пов`язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше.

У разі коли машина (включаючи комбінацію машин) складається з окремих комплектувальних вузлів (незалежно від того, чи розміщені вони окремо чи з`єднані між собою трубопроводами, трансмісійними механізмами, електричними кабелями чи іншими пристроями), призначених для забезпечення одночасного виконання чітко визначених функцій, що включені до однієї з товарних позицій групи 84 або 85, таку машину потрібно класифікувати у товарній позиції, що відповідає визначеній функції.

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

Відповідно до положень Розділу XVI «Машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя» Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної митної служби України від 14.07.2020р. №256, до товарної позиції « 8419» включаються: Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори.

Додатком до Закону України «Про митний тариф України» визначено основні правила інтерпретації УКТЗЕД. У додатку міститься опис групи 84, зокрема за умови додержання положень примітки 1 до цього розділу і примітки 1 до груп 84 і 85 частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні класифікуватися згідно з такими правилами: частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях; інші частини, призначені тільки або переважно для одного типу машин чи для ряду машин тієї самої товарної позиції (включаючи машини товарної позиції 8479 або 8543), класифікуються разом з цими машинами або включаються до товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно. Проте частини, призначені однаково для використання переважно з виробами товарної позиції 8517 і з виробами товарних позицій 8525-8528, класифікуються у товарній позиції 8517; всі інші частини класифікуються відповідно у товарних позиціях 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522 і 8529 або 8538 відповідно або залежно від окремого випадку або, крім того, у товарній позиції 8487 або 8548. Комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат, та інші машини, призначені виконувати дві чи кілька доповнювальних або не пов`язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше. У разі коли машина (включаючи комбінацію машин) складається з окремих комплектувальних вузлів (незалежно від того, чи розміщені вони окремо чи з`єднані між собою трубопроводами, трансмісійними механізмами, електричними кабелями чи іншими пристроями), призначених для забезпечення одночасного виконання чітко визначених функцій, що включені до однієї з товарних позицій групи 84 або 85, таку машину потрібно класифікувати у товарній позиції, що відповідає визначеній функції.

Код товару 8419 50 80 00 міститься у розділі XVI УКТ ЗЕД «Машини, обладнання та механізми; Електротехнічне обладнання та їх частини; Звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя», відноситься до групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини», товарної позиції 8419 «Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори:», товарної категорії 841950 «теплообмінники:», товарної підкатегорії 841950800 «інші».

Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 встановлюють, що до товарної позиції 8419 включаються неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори: безінерційні водонагрівачі газові (8419 11 00 00), інше (8419 19 00 00), стерилізатори медичні, хірургічні або лабораторні (8419 20 00 00); сушарки: для сільськогосподарських продуктів (8419 31 00 00), для деревини, целюлози, паперу або картону (8419 32 00 00), інше (8419 39 00), для керамічних виробів (8419 39 00 10), інше (8419 39 00 90), апарати дистиляційні або ректифікаційні (8419 40 00 00); теплообмінники (8419 50): теплообмінники, які виготовлені з фторполімерів і з вхідним і вихідним отвором трубки з внутрішнім діаметром 3 см або менше (8419 50 20 00), інше (8419 50 80 00), обладнання для скраплювання повітря або інших газів (8419 60 00 00); інші машини, агрегати та обладнання: для приготування гарячих напоїв або приготування чи розігрівання їжі (8419 81): перколятори та інші апарати для приготування кави та інших гарячих напоїв (8419 81 20): для цивільної авіації (8419 81 20 10), інші (8419 81 20 90), інше (8419 81 80); для цивільної авіації (8419 81 80 10), інші (8419 81 80 90); інші (8419 89): градирні та аналогічне устаткування для безпосереднього охолодження за допомогою води, що циркулює (відбувається без роздільної стінки) (8419 89 10 00), установки для вакуумного осадження металу з парової фази (8419 89 30 00), інші (8419 89 98 00); частини (8419 90): стерилізаторів товарної підкатегорії 8419 20 00 00 (8419 90 15 00); інші (8419 90 85 00)

Крім перерахованої вище техніки, до цієї товарної позиції включається обладнання, призначене для нагрівання або охолодження речовини (твердої, рідкої чи газоподібної), яке виконується або для простої зміни температури, або для трансформації матеріалів, що відбуває переважно в результаті зміни температури (наприклад, для нагрівання, варіння, смаження, дистиляції, ректифікації, стерилізації, пастеризації, пропарювання, сушіння, випаровування, випарювання, конденсації чи охолодження). Проте до цієї товарної позиції не входять машини, апарати та обладнання, в яких нагрівання або охолодження, навіть якщо вони потрібні, є усього лише другорядними процесами, призначеними для полегшення основної механічної дії цього обладнання, наприклад, машини для покриття печива і т. п. шоколадом і конш-машина (машина для виготовлення шоколаду) (товарна позиція 8438), мийні машини (товарна позиція 8450 або 8451), машини для укладання та ущільнення бітумних матеріалів для дорожніх покриттів (товарна позиція 8479).

Машини та установки, включені до цієї товарної позиції, можуть бути обладнані додатковим механічним обладнанням, а можуть його не мати.

Це обладнання може працювати з будь-якою нагрівальною системою (з використанням вугілля, оливи, газу, пари, електрики і т. п.), крім водонагрівачів безінерційних та водонагрівачів, що акумулюють тепло, які у випадку електронагрівання включаються до товарної позиції 8516.

До цієї товарної позиції включається лише техніка, яка не застосовується в побуті, крім безінерційних та акумулювальних водонагрівачів, про які буде сказано нижче.

Теплообмінники використовуються: (1) для зміни температури в рідинах або газах без зміни їхнього стану, причому ця зміна температури в деяких випадках є достатньою для того, щоб вчинити стерилізацію або пастеризацію; (2) для випарювання або конденсування рідин.

Ці категорії включають:(1) конденсатори для азоту або інших газів; (2) пристрої, називані «морозильні камери» для охолодження і конденсування розчинників, використовуваних головним чином у процесах фарбування та сухого чищення; (3) апарати для охолодження рідин, пари або газу, використовувані в різних галузях промисловості (наприклад, на молочних заводах і пивоварнях); (4) апарати для безперервної пастеризації, використовувані особливо на молочних заводах (пластинчасті пастеризатори).

Ці категорії не охоплюють: (a) водонагрівачі миттєвого нагрівання або накопичувальні товарної категорії 8419 11 00 або 8419 19 00; (b) апарати, в яких: тепловий обмін використовується для перетворення рідкої або газоподібної речовини у твердий стан (наприклад, сушіння розпиленням); тепловий обмін між двома рідинами не відбувається через стінку (наприклад, башта з вільними повітряними потоками).

Отже, з огляду на вимоги вказаної примітки 2 (а), холодильники фурменні, які за своїм функціональним призначенням та конструкцією є теплообмінниками, і, які включені до товарної позиції 8419 групи 84, позивачем імпортований товар класифіковано у товарній позиції 8419.

Натомість Дніпровська митниця оскаржуваними рішеннями віднесла товари до товарної позиції за кодом класифікації УКТЗЕД . Згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженими наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256, до групи 84 включаються Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини, а до товарних позицій 8417 відносяться печі та горна промислові або лабораторні, включаючи сміттєспалювачі, неелектричні.

Так, Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 встановлюють, що до товарної позиції 8417 включаються: (1) Печі для випалювання руд металів або піритних руд; (2) Металоплавильні печі, включаючи вагранки; (3) Печі для загартування, випалювання або інших операцій термообробки металу; (4) Печі для цементації; (5) Печі для випічки хліба, включаючи печі для випічки печива; (6) Коксові печі; (7) Печі для обвуглювання дерева; (8) Обертові печі для цементу та обертові печі для гіпсу; (9) Печі для скляної чи керамічної промисловості, включаючи тунельні печі; (10) Печі для сушіння емалей; (11) Печі, спеціально призначені для плавлення, спікання або термічної обробки матеріалів, що розщеплюються, з метою їх повторного використання, печі для розділення опроміненого ядерного палива за допомогою пірометалургійних процесів, для спалювання радіоактивного графіту чи фільтрів або для випалювання керамічних чи скляних виробів, що містять радіоактивний шлак; (12) Печі крематоріїв; (13) Печі для спалювання та аналогічні печі, призначені для спалювання відходів, і т. п.

До цієї товарної позиції включаються скомплектовані облицювальні матеріали або спеціальні керамічні чи вогнетривкі частини, подані як складені елементи (змонтовані чи ні) разом з печами або сушильними печами, виконаними переважно з металу.

За умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (див. Загальні положення до Розділу XVI), частини товарів цієї товарної позиції включаються до цієї товарної позиції (наприклад, стулки печей або сушильних печей, заслінки, бічні щити; оглядові вікна, арки і фурми для домен).

До цієї товарної позиції не включаються:(a) печі, крім промислових або лабораторних (товарна позиція 7321); (b) апарати товарної позиції 8419, включаючи пристрої для крекінгу нафти, автоклави, сушильні установки та апарати для обробки парою; (c) конвертери (товарна позиція 8454).

Так судом установлено, що відповідно до умов Специфікації №6 від 17.05.2021 та Специфікації №8 від 07.06.2021 до Договору №26 від 03.01.2020, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було придбано у компанії Хіхіа Longcheng Special Materials Co., LTD (KНP) товар «Холодильник медный Ф-5» (мовою оригіналу) в кількості 10 шт. та «Холодильник фурменный тип Ф-6/ BLAST FURNACE TUYERE » (мовою оригіналу) в кількості 42 шт.».

У документах, наданих митниці разом з митними деклараціями від 18.10.2021 №UA110090/2021/707120 та №UA110090/2021/707121, зокрема, в митних деклараціях, (гр.31), сертифікатах про походження товару №21С4129В0008/00056 від 30.08.21 №21С4129В0008/00057 від 30.08.2021; коносаментах №KNODE2108320 27.08.2021, №KNODE2107371 від 27.08.2021, пакувальних листах б/н від 16.08.21 від 30.07.2021, Рахунках-фактурах (інвойсах) №TG210816Q від 16.08.2021, №TG210730Q від 30.07.2021, Специфікаціях №8 від 07.06.2021, №6 від 17.05.2021 зазначено назву товару «BLAST FURNACE TUYERE», що відповідно до перекладу «ФУРМА ДОМЕННОЇ ПЕЧІ».

Крім того, згідно з відомостями товаросупровідних документів та маркувальних етикеток на виробах, зазначена назва «BLUST FURNACE TUYERE», що в перекладі українською означає «фурма доменної печі».

Проте назва товару, зазначена у наведених документах, суперечила іншим документам наданим Імпортером, тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернувся до компанії Хіхіа Longcheng Special Materials Co., LTD та отримав відповідні пояснення.

Відповідно до наданих компанією Хіхіа Longcheng Special Materials Co., LTD пояснень, переклад яких є в матеріалах справи, назва товару в рахунках-фактурах №TG210816Q від 16 08.2021 і №TG210730Q від 30.07.2021 була вказана з помилкою через складність російсько/китайсько/англійського перекладу. Правильною назвою товару є: Фурменний холодильник.

Також у вищезазначених листах компанія Хіхіа Longcheng Special Materials Co., LTD надала наступні пояснення: «Ми підтвердили правильну назву фурменного холодильника, який є частиною фурменного приладу і служить для охолодження сопла фурми. Фурменний холодильник не є фурмою в зборі».

У технічному описі холодильників №03-9024 від 18.10.2021, наданому по контракту №26 від 03.01.2020, зазначено, що «Холодильник фурменний тип Ф-6 та тип Ф-5 встановлюється на фурменний виріб доменної печі та слугує для охолодження даного приладу. Всередині подається вода під великим тиском (раб. Р = 4-5 АТМ). Електричних з`єднань та елементів не містить. Матеріал - мідний сплав. До даного технічного опису також додається відповідне креслення.

У технічному описі холодильників №03-9047 від 20.10.2021, наданому по контракту №26 від 03.01.2020, зазначено, що «Холодильник фурменний тип Ф-6 та тип Ф-5 є частиною фурменого приладу (ч.Д.342.000СБ) доменної печі. Фурменний прилад необхідний для подачі гарячого дуття (розігрітий кисень) та підтримання горіння в доменній печі. Холодильники служать для тепловідведення та охолодження сопла за принципом теплообмінника за допомогою циркуляції води під великим тиском (раб. Р = 4-5 АТМ). Електричних з`єднань та елементів не містить. Матеріал - мідний сплав. До даного технічного опису також додається відповідне креслення Д.342.000СБ.

Крім того, з наданих документів та пояснень позивача судом встановлено, що Холодильник мідний Ф-5 та Халодильник фурменний тип Ф-6 є частинами фурменного приладу, встановлюються у стінці доменної печі, та не мають контакту із внутрішнім середовищем доменної печі. Через ці товари не проходить повітря/гази, які через фурменний прилад вдуваються у доменну піч для забезпечення її функціонування. Ці холодильники мають безпосередній контакт із соплом (фурмою), та призначені для відведення тепла і охолодження сопла фурменного приладу за принципом теплообмінника шляхом циркуляції води під високим тиском.

Також суд бере до уваги, що відповідно до Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (за митною декларацією №UA 110090/2021/707120), зовнішній вид товарів «Холодильник фурменний тип Ф-6 / BLUST FURNACE TUYERE», не суперечить данним заявленим у ЕМД та товаросупровідних документах. В оглянутих місцях сторонніх вкладень не виявлено, а Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (за митною декларацією №UA110090/2021/707121) встановлено, що зовнішній вид товару «Теплообмінники - Холодильник мідний Ф-5 / BLUST FURNACE TUYERE- 10 шт» та маркування на упаковці не суперечать відомостям, заявленим у товаросупровідних документах. Сторонніх вкладень не виявлено. Дата та час на фото відсутні.

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №810/2823/17 викладено наступну правову позицію: класифікація товарів для цілей митного оформлення відбувається згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (КН ЄС), відповідно до статті 311 Митного кодексу України. Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, відповідно до пункту 2 якого УКТ ЗЕД, є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів. Змістом частини 5 статті 69 Митного кодексу України визначено, що у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.

Верховний Суд за результатами розгляду справи вважає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки жодного експертного дослідження митним органом не проводилося.

З огляду на викладене, слід зазначити, що відповідачем не надано до суду доказів вжиття заходів для проведення перевірки коду УКТЗЕД товарів, зокрема шляхом проведення експертного дослідження

Суд зауважує, що в оскаржуваних рішеннях відсутні будь-які обґрунтування щодо допущення позивачем порушень правил класифікації. Зміст спірного рішення не дає можливості встановити те, з огляду на які характеристики досліджуваного товару та з посиланням на які норми відповідач дійшов висновку про неможливість класифікації товару за кодом УКТЗЕД та необхідність застосування коду УКТЗЕД .

Крім того, суд погоджується з твердженням позивача, стосовно того, що при класифікації цих товарів за УКТЗЕД слід користуватись саме Приміткою 2(а) розділу XVI УКТ ЗЕД «Машини, обладнання та механізми; Електротехнічне обладнання та їх частини; Звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя», згідно з якою, частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.

Також суд критично відноситься до доводів представника відповідача з посиланням на рішення з бази даних класифікаційних рішень Європейського співтовариства від 12.12.2018 №SKBTI250557045/18/411, яке було прийняте Словацькою митницею стосовно мідних холодильників, які є спеціальною запчастиною процесу олодження доменних печей.

Так, відповідно до загальної інформації стосовно рішень зведеної тарифної інформації, яка міститься на сайті Європейської комісії, рішення зведеної тарифної інформації є рішеннями індивідуального характеру, приймаються національними митними органами ЄС на підставі наданих особою заяви та документів до неї та можуть використовуватись лише особою, якій надане це рішення, або її митним представником, можуть бути скасовані, для кожного товару має прийматись окреме рішення ВТІ.

До того ж, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.(п. 8 статті 69 МК України)

Оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не подавав заяву щодо отримання зведеної тарифної інформації про товар «Мідні холодильники» до Словацької митниці, і, відповідно, не є особою, якій видане рішення ВТІ від 12.12.2018 №SKBTI250557045/18/411, суд погоджується з твердженням представника позивача, що це рішення не є класифікацією подібних товарів, а відповідач не має права посилатися на це рішення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що рішення відділу класифікації товарів Дніпровської митниці про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4540,00 грн підлягають стягненю на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у відповіді на відзив заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, у сумі 5000,00 грн.

Щодо наведених вимог суд зазначає таке.

З змістом ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Як зазначалося вище, за правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 9 статті 139 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом установлено, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги №11/06/21 від 11.06.2021, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» з адвокатським бюро «Віктора Починка», додаткова угода №2 від 21 жовтня 2021 року до Договору про надання правової допомоги №11/06/21 від 11.06.2021; рахунок на оплату №10 7від 15 грудня 2021 року; акт надання послуг №107 від 20 грудня 2021 року; платіжне доручення №4327 від 17 грудня 2021 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.10.2021 серія АЕ № 1107757.

Пунктом 3.1 Договору про надання правової допомоги №11/06/21 від 11.06.2021 (далі - Договір) встановлено, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, зазначається сторонами окремою додатковою угодою , яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.1. додаткової угоди №2 від 21 жовтня 2021 року до Договору про надання правової допомоги №11/06/21 від 11.06.2021, дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правових (юридичної, правничої) допомоги у справі про оскарження Рішень про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021, прийнятих Дніпровською митницею Держмитслужби. Бюро зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у Дніпровській митниці Держмитслужби, Державній митній службі України, Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Дніпровському апеляційному суді.

Відповідно до п. 2 зазначеної додаткової угоди, вартість послуг: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз галузевого законодавства, аналіз судової практики у справах з аналогічними обставинами та розробка правової позиції щодо захисту порушеного права - 2000,00 грн (фіксована ціна); підготовка та подання адміністративної скарги на рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021 до Дніпровської митниці Держмитслужби - 3000,00 грн (фіксована ціна); підготовка та подання адміністративної скарги на рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021 до Держмитслужби України - 3000,00 грн (фіксована ціна); підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про скасування рішення про визначення коду товару - 5000,00 грн (фіксована ціна); представництво інтересів клієнта у суді першої та апеляційної інстанцій ціна участі адвоката у одному засіданні 4000 грн, якщо судове засідання відбулось; ціна участі адвоката в одному засіданні 3000 грн, якщо адвокат прибув у судове засідання, але воно не відбулось з незалежних від адвоката причин; ціна участі адвоката в одному засіданні 2000 грн, якщо адвокат приймав участь у засіданні в режимі відеоконференції; підготовка та подання інших заяв по суті справи - 5000,00 грн; підготовка та подання заяв з процесуальних питань - 500,00 грн; винагорода за виграну справу (гонорар успіху) - 10000,00 грн (фіксована ціна).

17 грудня 2021 року платіжним дорученням № 4327 ТОВ «Метенергомаш» сплатило на АБ «Віктора Починка» 15000 грн, що і є витратами ТОВ «Метенергомаш», пов`язаними з розглядом справи №160/350/22 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Відповідно до Акта надання послуг № 107 від 20.12.2021, виконавцем були надані наступні роботи (послуги): представництво інтересів клієнта при розгляді адміністративної скарги у Держмитслужбі України у м. Києві 3000,00 грн; відрядження до ДМСУ м. Київ 2000,00 грн; зустріч, консультації з уповноваженим представником бізнес-омбудсмена України 1500,00 грн; ознайомлення з відповіддю на скаргу Держмитслужби України 2000,00 грн; підготовка та подання адміністративного позову про скасування рішень про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду - 5000,00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону №5076, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Суд також враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 22.04.2021 у справі № 460/302/19, відповідно до якого, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є обставиною, яка підлягає доведенню та яку належить оцінити за формою та змістом.

За формальним критерієм, про що йдеться у ч. 3 ст. 134 КАС України, на сторону, яка заявляє про розподіл, покладається тягар надання відповідних первинних документів, які дають можливість зробити висновок про наявність договірних відносин між адвокатом та стороною у справі (1) з приводу надання останньому правничих послуг, які стосуються такої справи, (2) за результатом яких такі послуги були реально надані, а їх вартість сплачена.

Змістовий аналіз обставини понесення судових витрат полягає у наданні оцінки їх співмірності, при цьому, обов`язок доведення співмірності та неспівмірності покладається відповідно на сторону, яка заявляє про розподіл та яка заперечує щодо такого.

Про необхідність надати оцінку як формальному, так і змістовому критеріям обставини понесення судових витрат наголосив також Верховний Суд у постанові від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а. Скасовуючи судове рішення апеляційної інстанції, яким задоволено вимогу стягнути витрати на професійну правничу допомогу виключно за формальним критерієм, Верховний Суд дійшов до висновку про його ухвалення без повної та всебічної оцінки доказів, наявних у матеріалах справи.

Таким чином, навіть за відсутності заперечень іншої сторони щодо розміру судових витрат, суд зобов`язаний повно та всебічно надати оцінку співмірності понесених витрат придбаним послугам з точки зору складності справи, витраченого часу, обсягу виконаних робіт, ціни та значення справи для сторони на підставі наявних у матеріалах справи документів.

З огляду на вказані норми чинного законодавства та наведену судову практику Верховного Суду, суд зазначає, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн (за підготовку та подання адміністративного позову про скасування рішень про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду) є співмірною зі вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі, тому підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» (вул. Прорізна, буд. 89а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50025, ) до Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» (вул. Криворіжсталі, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50095, ) про скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2021 та №КТ-UA-2021 від 20.10.2021, прийняті Дніпровською митницею (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» (вул. Прорізна, буд. 89а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50025, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» (вул. Прорізна, буд. 89а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50025, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Метенергомаш» (вул. Прорізна, буд. 89а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50025, ).

Відповідач: Дніпровська митниця (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371).

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіталл Кривий Ріг» (вул. Криворіжсталі, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., 50095, )

Суддя Н.В. Кучугурна