Справа № 480/1035/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
14 липня 2022 року Справа № 480/1035/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ГелетиС.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області і просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області №18-а від 02.11.2021 Про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна (житлового будинку), розташованому: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Відділ містобудування та архітектури Охтирської міської ради прийняти рішення - наказ про зміну поштової адреси житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .
Свої вимоги мотивує тим, що позивач проживає згідно з реєстрацією за адресою АДРЕСА_3 , про що є відмітка в паспорті. Будинок знаходиться в користуванні позивача на підставі угоди купівлі-продажу від 27.10.1998. Також на ім`я позивача було оформлено будинкову книгу для реєстрації громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_4 . Відомості внесені в будинкову книгу 02.07.2020. Крім позивача, 02.03.2000 також зареєстровані інші особи, про що зазначено в розділі 3 будинкової книги, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Восени 2021 року виникла необхідність зареєструвати за місцем проживання позивача також дружину сина, але позивач дізналася про невідповідність адрес в документації, оскільки позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_3 , а документи на будинок позивача оформлені на іншу адресу АДРЕСА_3 . У зв`язку із зазначеним, позивач звернулася до Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області із заявою зміни адреси будинку позивача з АДРЕСА_3 на інший номер №82, але отримала рішення про відмову.
Таким чином зазначений будинок позивача в різних документах має різні номери № 82 або №80.
Так, в акті про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, 03.12.1980 зазначено, що членами комісії в присутності забудовника, а саме ОСОБА_4 , оглянуто надані до здачі споруди по АДРЕСА_5 . В подальшому адреса будинку була закреслена, зазначена нова адреса: АДРЕСА_3 . Також комісії надані такі документи рішення №21 від 21.10.1971 та рішення №606 від 10.07.1980. Початок будівництва - 1971 р., закінчено в 1978р. Цей одноповерховий будинок має житлову площу - 50,3кв.м., корисну - 82,4кв.м. і домоволодіння ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 вважати прийнятим.
Разом із тим, в технічному паспорті на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_6 . Цей технічний план Охтирським БТІ було складено у 1979році (реєстровий номер правової реєстрації 9341, кн.43, стор. 129). Отже, це технічний паспорт на будинок, який був збудований ОСОБА_4 і проданий позивачу в 1998 році.
Позивач звертала увагу суду, що на титульному листі цього технічного паспорта є виправлення в номері будинку АДРЕСА_1 (а саме 0) чітко видно, що було витерто якусь цифру. Позивач впевнена, що там була цифра - 2, оскільки будинок був спочатку під номером АДРЕСА_3 , і зазначено 0, замість 2. Хто зробив такі виправлення позивачу не зрозуміло, але вважає, що саме з того часу і змінилася адреса - номер будинку, де позивач проживає значний час. Також позивач зазначає, що в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду (адреса АДРЕСА_3 , реєстровий номер 9341) складений Охтирським БТІ станом на 30.10.1997. В розділі II План присадибної ділянки зазначається : земельна ділянка площею 600 кв. м. на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради від 21.10.1971 №21, зареєстровано 30.03.1981. Звертаю увагу суду, що дата та рік рішення 21.10.1971 №21 повністю збігаються з датою та номером, зазначеними в акті про закінчення будівництва та введену в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 03.12.1980. А в цьому акті зазначається адреса домоволодіння - АДРЕСА_3 , а не 80. А також збігаються площі житлові та загальні, зазначені в цьому технічному плані та акті від 03.12.1980: жила - 50,3 кв.м., загальна (в акті корисна) - 82,4 кв.м.
В довідці з місця проживання від 30.11.2021 №385 зазначається, що позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . Позивач зазначає, що сплачує податок на землю за адресою АДРЕСА_3 . Крім того, факт проживання позивача за адресою АДРЕСА_3 підтверджується показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які можуть підтвердити зазначені обставини.
Таким чином вважає, що такі документи свідчать про можливість Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області внести зміни адреси об`єкту нерухомого майна.
Відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначає, що рішення прийнято обґрунтовано та правомірно. Зазначає, що будинок АДРЕСА_3 знаходиться в приватній власності, згідно реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 29 жовтня 1999 р., доданого позивачем як додаток до позову, у відповідача відсутні законні підставі для самостійного без рішення суду зміни адреси майна. Заява ОСОБА_1 з проханням змінити адресу (упорядкувати нумерацію) об`єкту нерухомого майна, зареєстрована у Центрі надання адміністративних послуг від 27.10.2021 № 231, яку було розглянуто відділом містобудування та архітектури Охтирської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України за результатами якого відмовлено у зміні адреси, прийнявши Наказ №18-а від 02.11.2021 «Про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна (житловому будинку) розташованому: АДРЕСА_1 » з використанням Реєстру будівельної діяльності (Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва).
Таким чином керуючись пунктом 5 частини одинадцятої, пунктом 1, частини п`ятнадцятої статті 263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв`язку з поданням позивачем не повного пакета документів, а саме: відсутнє рішення суду про зміну адреси, у відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради, що є уповноваженим органом з присвоєння адрес, відсутні підстави змінити адресу об`єкта нерухомого майна (житловому будинку).
Відповідач вважає, що Відділ містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області не порушив жодних прав позивача, діяв в межах повноважень та приписів законодавства, доводи позивача є не обґрунтованими, безпідставними і не є такими, які б підтверджували в діях відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради протиправність.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, витребувано у відповідача документи. Судом також повторно було ухвалою суду витребувано документи, що стосуються предмету розгляду даної справи.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
При цьому, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом до Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області, в якому просив визнати протиправним наказ Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області№18-а від 02.11.2021 щодо відмови позивачу в зміні адреси об`єкту нерухомого майна, за заявою ОСОБА_1 27.10.2021
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що прийнятий спірний наказ Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області щодо відмови позивачу в зміні адреси об`єкту нерухомого майна порушують її права як власника, перешкоджають належному вчиненню правомочностей власника, належній позивачу будинку.
Отже, позивач, який зазначає, що є власником нерухомого майна будинку за адресою АДРЕСА_3 , при наявності укладеної позивачем угоди купівлі-продажу нерухомості від 27.10.1998 за адресою АДРЕСА_3 , про що здійснено реєстраційний напис про право власності позивача на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 (а.с.73-74) оспорює правомірність відмови в зміні адреси цьому об`єкту нерухомого майна на інший номер.
За таких обставин, суд вважає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із порушенням майнових прав позивача на нерухоме майно.
Отже, вирішення даного спору, крім іншого, полягає у встановленні наявності чи відсутності у позивача права власності на спірне нерухоме майно, що в подальшому вплине на правову оцінку оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, спір у даній справі стосується захисту майнових інтересів, тобто, існує спір про право, а тому обраний позивачем спосіб захисту не приведе до відновлення його порушених прав.
Аналогічного висновку в подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 17.02.2021 у справі №480/945/20.
Верховним Судом при перегляді судових рішень у справі №440/2461/20 адміністративне провадження № К/990/1523/22 предметом розгляду якої було також скасування рішення Управління архітектури і містобудування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області щодо відмови позивачу в зміні адреси об`єкту нерухомого майна, в постанові від 06.07.2022 також зробив висновок про те, що у даній справі спір стосується захисту майнових інтересів, тобто, існує спір про право та закрив провадження.
У силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином висновки Верховного Суду підлягають застосуванню при розгляді цієї справі.
Суд наголошує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки поглинається спором про право цивільне, а отже, має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
Суд також враховує, що у рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.
Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).
Згідно з висновками Конституційного Суду України, що сформовані у рішенні від 09.09.2010 №19-рп/2010, забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 24.12.2004 № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.
В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 5); суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частини перша статті 18). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.
На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина 2 статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права на ефективний судовий захист.
Із врахуванням вищезазначеного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у даній справі, а оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених прав, що виникають із цивільних відносин, суд роз`яснює позивачу, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, суд,
Закрити провадження у справі ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу Відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради Сумської області №18-а від 02.11.2021 Про відмову у зміні адреси об`єкту нерухомого майна (житлового будинку), розташованому: АДРЕСА_1 та зобов`язати Відділ містобудування та архітектури Охтирської міської ради прийняти рішення - наказ про зміну поштової адреси житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з моменту прийняття.

Суддя С.М. Гелета