Справа № 460/18346/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року м. Рівне №460/18346/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (надалі Відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу винесено за відсутності фактів правопорушень та з порушенням передбаченої процедури розгляду справи про автомобільний транспорт, без зазначення у оскаржуваних постановах конкретної суті порушень. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства. Зазначає, що накладення штрафу за відсутність дозволу, який взагалі не видається, є неправомірним. Зауважує, що зважування транспортного засобу позивача здійснено з порушенням умов експлуатації ваг, внаслідок чого отримані результати під час такого зважування не можуть бути визнані достовірними. Зазначає, що методика зважування, про яку йдеться у пункті 2 Порядку №879 та згідно з якою повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестстандартом) не затверджено. Відсутня інформація про погодження місця розташування пункту контролю, його відповідність технічним вимогам до пунктів зважування. Всупереч чинним нормам, визначення загальної маси автомобіля та навантаження на строєні осі було здійснено шляхом сумування напівосьових навантажень та наступним сумуванням осьових навантажень на кожну з осей. З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 17.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 23.09.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час такої перевірки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . З наданих до перевірки документів встановлено, що власником ТЗ та автомобільним перевізником є ОСОБА_1 . Перевірка відповідності вагових параметрів транспортного засобу показала, що перевезення вантажу здійснюється з порушенням вагових норм. За результатами зважування транспортного засобу позивача встановлено, що навантаження па одиничну вісь становить 12,5 т при нормативно допустимих 11 т. Також 07.10.2021 на а/д 137 км «Городище-Рівне-Старокостянтинів» був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових параметрів, навантаження на одиничну вісь склало 12,1 т при нормативно допустимих 11 т. Крім цього, 18.10.2021 на а/д 137 км «Городище-Рівне-Старокостянтинів» був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 . За результатами габаритно-вагового контролю цього транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових параметрів, навантаження на одиничну вісь склало 11,65 т при нормативно допустимих 11 т. У зв`язку з виявленими порушеннями на підставі матеріалів перевірок 26.10.2021 відповідачем прийнято постанови №299629 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 грн, №299630 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 8500 грн та 09.11.2021 прийнято постанову №299804 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 8500 грн. Оскаржені постанови вважає правомірними. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23.09.2021 посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 009229 від 17.09.2021, на а/д Н-25 км 137 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, під час якої був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_7 , серії НОМЕР_8 ; свідоцтво про реєстрацію причепа НОМЕР_2 ; товарно-транспортну накладну. Згідно наданих документів встановлено, що власником ТЗ та автомобільним перевізником є ОСОБА_1 , позивач.

Суд встановив, що при проведенні перевірки відповідності вагових параметрів транспортного засобу, що належить і використовується ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що навантаження на одиничну вісь становить 12,5т при нормативно допустимих 11 т, що підтверджується дослідженими судом доказами: талоном про зважування № 14875 від 23.09.2021, час зважування 17:28 год.; довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0072186 від 23.09.2021; актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067700 від 23.09.2021.

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки № 303312 від 23.09.2021, в якому зазначено, що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень без дозволу, що дає право на рух автомобільними дорогами, виданий уповноваженим органом.

Судом також встановлено, що в акті № 303312 від 23.09.2021 зазначено, що водій привів вагові параметри до нормативно допустимих (талон зважування № 14910 від 23.09.2021, час зважування 19:05 год.). Показники повторного зважування на одиничну вісь становили 11,2 т.

Водій ОСОБА_2 від підписання матеріалів перевірки відмовився.

Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 26.10.2021 за участі ФОП ОСОБА_1 . Враховуючи те, що відповідно до матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_1 виконував вантажні перевезення з перевищенням вагових обмежень на 13,6% 26.10.2021, відповідачем прийнято постанову №299629 про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на суму 17000 грн.

Також суд встановив, що 07.10.2021 на а/д 137 км «Городище-Рівне-Старокостянтинів» уповноваженими особами Укртрансбезпеки був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_3 з причепом НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

За результатами габаритно-вагового контролю цього транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових параметрів. Зокрема, згідно талону зважування № 2132 (час зважування 16:03 год.) навантаження на одиничну вісь склало 12,1, при нормативно допустимих 11т.

Такі обставини також підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0072240 від 07.10.2021, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067752 від 07.10.2021, актом проведення перевірки № 303377 від 07.10.2021. Водій транспортного засобу акт перевірки підписав без зауважень та пояснень.

Матеріали перевірки були розглянуті начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 26.10.2021 за участі ФОП ОСОБА_1 . За результатами розгляду матеріалів перевірки 26.10.2021 відповідачем було прийнято постанову №299630, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

Крім цього, суд встановив, що 18.10.2021 на а/д 137 км «Городище-Рівне-Старокостянтинів» уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням вагових параметрів. Зокрема, згідно талону зважування .№ 3232 (час зважування 10:28 год.) навантаження на одиничну вісь склало 11,65т, при нормативно допустимих 11т.

Такі обставини також підтверджуються довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0072188 від 18.10.2021, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067702 від 18.10.2021, актом проведення перевірки № 303464 від 18.10.2021. Водій транспортного засобу акт перевірки підписав без зауважень та пояснень.

Матеріали перевірки були розглянуті начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 09.11.2021 за участі ФОП ОСОБА_1 . За результатами розгляду відповідачем 09.11.2021 було прийнято постанову №299630, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

Не погодившись із постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-ІІІ) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За змістом ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-ІV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), чинними на момент виникнення спірних правовідносин, 23.09.2021, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» містить однозначну вимогу щодо обов`язкової наявності (у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень) дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документу про внесення плані за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в редакції, що діяла до 01.10.2021, передбачає відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, відповідно до абз.14 ч. 1 ст. 60 цього Закону за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз.16 ч.1 ст. 60 Закону за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Механізми погодження маршруту та видача дозволу на рух передбачено в пунктах 32-36 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування».

Зокрема, відповідно вимог п. 32 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.

Жодних виключень, застережень чи обмежень у видачі дозволів (з огляду на те чи подільний вантаж чи неподільний) на рух автомобільними дорогами великоваговим та/або великогабаритних транспортним засобом законодавством України не передбачено /відсутня пряма норма закону чи підзаконного акту).

Крім того, згідно з приписами пп.5 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових, після внесення в установленому порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право па проїзд за таких умов.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 передбачено, що рух великовагових га великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції па підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж.

Частина 5 ст. 4 вказаного Закону передбачає перелік підстав для відмови у видачі документу дозвільного характеру, і така відмова має бути належним чином оформлена за результатами розгляду заяви та документів до неї, що подаються перевізником перед виконанням перевезення вантажів.

В матеріалах справи відсутні документи, які свідчили б про те, що перевізник звертався із заявою до органу Національної поліції про видачу дозволу, а також документи про відмову органу поліції у видачі дозволу на підставі Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Щодо твердження позивача про неможливість отримання дозволу на рух великовагових транспортних засобів із подільним вантажем, слід звернути увагу на таке.

Правилами № 1306 передбачено, що рух транспортних засобів, зокрема, з навантаженням на здвоєні осі - понад 16 т, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. У інших передбачених законодавством випадках перевізник отримує відповідний дозвіл.

Метою такої заборони є збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття. Відповідно, дозвіл на рух такого транспортного засобу не видається.

Різниця нормативного регулювання (щодо подільних та неподільних вантажів) пояснюється тим, що подільний вантаж - це вантаж, який під час навантаження (розвантаження) та перевезення, має конструктивну можливість розподіляти його на складові частини; для сипучих та інших матеріалів - регулювати їх кількість (масу) на транспортній одиниці, що, у свою чергу, надає можливість перевізнику забезпечити перевезення подільних вантажів без перевищення вищезазначених параметрів.

Водночас норма абз. 16 ст. 60 Закону № 2344 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачала накладення штрафу саме за фактом правопорушення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу за відсутності відповідного дозволу безвідносно типу вантажу подільний/неподільний.

Причини ж відсутності такого дозволу, як-то неможливість його отримати у зв`язку із прямою забороною на рух, не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності.

Інше розуміння й застосування ст. ст. 48, 60 Закону № 2344 створює дискримінаційні умови для учасників дорожнього руху.

З 01 жовтня 2021 року набули чинності зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, до його статті 60 (Закон України від 03.06.2021 № 1534-ІХ).

Так, абзаци чотирнадцять-шістнадцять частини 1 викладені в такій редакції:

«перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу тягнуть накладення штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян»;

«перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу тягнуть накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян»;

«перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або подільного вантажу тягнуть накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Тобто, починаючи з 01.10.2021, незалежно від того, який вантаж перевозиться (подільний чи неподільний) з перевищенням вагових обмежень законодавець передбачив застосування штрафу до автомобільного перевізника.

Суд не приймає посилання позивача на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16, оскільки судом касаційної інстанції справу у цій частині направлено на новий розгляд.

Щодо посилань позивача на відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, суд зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» було скасовано п. 19 Порядку № 879, без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

Таким чином, відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Мінекономрозвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17.

При цьому Верховний Суд у постановах від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17, від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16 та від 09.08.2019 у справі № 817/1051/16 зазначив, що … свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки свідчить, що цей засіб може використовуватись.

Наявні у матеріалах докази свідчать, що посадовою особою Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль за місцем розташування пункту габаритно-вагового контролю: на Н-25 а/д 137 км «Городище-Рівне-Старокостянтинів», за участю операторів вагового комплексу. Поряд із цим акти про перевищення транспортним засобом вагових параметрів № 0067700, 0067752, 0067702 підписано водіями транспортних засобів позивача без зауважень та заперечень.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку № 879)

Відповідна довідка за результатами зважування на пересувному пункті наявна у матеріалах справи.

У свою чергу пп. 9 п. 2 Порядку № 879 передбачає, що габаритно-ваговий контроль здійснюється з використанням пересувного пункту габаритно-вагового контролю.

З наявного у матеріалах справи Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1 40 М 082049 21 від 16.06.2021 (чинне до 15.06.2022), судом установлено, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-AS2-PWIA №19-451, відповідає вимогам ДСТУ ОІМІ.R 134-1:2010 (ОІМІ.R 134-1:2006, IDT) «Прилади автоматичні для завантаження дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробування.

Окрім того, відповідачем також надано суду декларацію про відповідність №79 та сертифікат відповідності №UA.TR.002.CT.0115-17 Rev.0, виданий ДП «Укрметртестстандарт» 14.06.2021 на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-AS2-PWIA №19-451.

Тобто вказаний засіб створений для зважування транспортних засобів у русі, яке, як свідчать матеріали справи, й було проведено.

Щодо діапазону зважування приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, що зазначений у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, то суд зазначає.

Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки звернулось з відповідним запитом до ДП «Київоблстандартметрологія» - підприємства, яке проводило повірку зазначеного вагового комплексу та видавало свідоцтво про повірку.

За змістом відповіді ДП «Київоблстандартметрологія» від 09.12.2021 № 1847, у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки наведений діапазон зважування Мах=30 000 кг стосується однієї осі, а не загальної маси транспортного засобу.

Отже, відповідні доводи позовної заяви суд визнає необґрунтованими.

Решта доводів та аргументів учасників справи судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті та не спростовують встановлені судом обставини справи та висновки, викладені вище.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень при прийнятті постанов від 26.10.2021 №299629, №299630, від 09.11.2021 №299804 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин. Доводи позивача не спростовують правомірності спірних рішень суб`єкта владних повноважень та не дають суду підстав для їх скасування.

З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи результати судового розгляду справи, підстави для застосування положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_9 )

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, буд.14,м. Київ,03135, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845) Відповідач - Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Небесної сотні, 34, м. Рівне, 33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Повний текст рішення складений 12 липня 2022 року

Суддя Н.О. Дорошенко