Справа № 400/7865/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 р. № 400/7865/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Фалеєвська, 14,Миколаїв,54001, Державної судової адміністрація України, вул. Липська, 18/5,Київ,Київ,01601,
про:визнання дій протиправними; стягнення суддівської винагороди за січень-червень 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області з вимогами: визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди за січень-червень 2021 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 гривні; стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на його користь суддівську винагороду за січень-червень 2021 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Свою позицію обґрунтував тим, що він працює на посаді судді Ленінського районного суду м. Миколаєва. Відповідно до ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2270 гривень. Однак протягом січня-червня 2021 року позивачу нараховано суддівську винагороду із застосуванням розміру прожиткового мінімуму 2102 гривень, внаслідок чого ним недоотримано суддівську винагороду.

Також, позивач послався на висновки Європейської комісії «За демократію через право», на рішення ЄСПЛ «Кечко проти України», рішення ЄСПЛ «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України», рішення ЄСПЛ «Бакалов проти України», Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та інше. Виплата суддівської винагороди у зменшеному розмірі є порушенням його прав на оплату праці.

За ініціативою суду, відповідно до позиції висловленою Верховним Судом у справі №400/2031/21, судом залучено другого відповідача Державну судову адміністрацію України.

Відповідач-1 та Відповідач-2 відзиву на позов не надали.

Крім того, судом двічі направлялась ухвала про витребування інформації щодо можливості виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за січень-червень 2021 року, чи виділялись ДСА України на користь ТУ ДСА в Миколаївській області достатньо коштів для виплати суддівської винагороди у розмірі, передбаченому ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з врахуванням базового розміру посадового окладу судді, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповіді від відповідачів також отримані не були.

В судові засідання 21.12.2021, 17.01.2022 та 14.02.2022 представники сторін не з`явились.

Розгляд справи було призначено на 01.03.2022, але у зв`язку з початком збройної агресії Російської Федерації, та бойовими діями в м. Миколаєві та Миколаївської області суд не зміг дотриматися строків розгляду справи.

За таких обставин, суд розглянув справу 13.07.2022 в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Указом Президента України «Про призначення суддів» №1046/2010 від 19.11.2010 ОСОБА_1 призначено суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Протягом січня-червня 2021 ОСОБА_1 отримав суддівську винагороду обраховану з розміру посадового окладу в 69366 гривень.

Відповідно до ст.130 Конституції України, розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - працездатних осіб - 2270 гривень.

Одночасно з цим, ст.7 Закону, також передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.

В серпні-червні 2021 року, посадовий оклад позивача обрахований виходячи з прожиткового мінімуму 2102 гривень (2102*30*1,1=69366), але не думку позивача, посадовий оклад повинен бути розрахований виходячи з прожиткового мінімуму 2270 гривень (2270*30*1,1=74910).

Таким чином, для правильного вирішення цієї справі необхідно з`ясувати, чи правомірно відповідач-1 застосовував під час обрахунку суддівської винагороди позивача у 2021 року, саме розмір прожиткового мінімуму 2102 гривень.

Вирішую цей спір, суд виходить з наступного.

По-перше, 28.09.2021 Миколаївський окружний адміністративний суд звернувся з поданням в порядку ст.290 КАС України до Верховного Суду по цій справі №400/7865/21 для відкриття провадження у зразковій справі та отримання відповіді на питання: Чи правомірно нарахування суддівської винагороди за 2021 рік, виходячи не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, як передбачено ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - 2270 гривень, а виходячи зі спеціальної розрахункової величини «прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» в розмірі - 2102 гривень? https://reyestr.court.gov.ua/Review/99970838

Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2021 відмовлено у відкритті провадження у зразковій справі за поданням судді Миколаївського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом справи №400/7865/21 як зразкової, з мотивів не доцільності. https://reyestr.court.gov.ua/Review/100370854#

По-друге, Верховним Судом в касаційному порядку переглядались рішення у адміністративних справах №340/1916/20, №400/2031/21 та №360/503/21 в аналогічних спорах.

У постановах по всім цим справам, Верховний Суд не знайшов підстав для задоволення позову, а направив справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду, судам необхідно було з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму «для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач).

По-третє, керуючись правовою позицію викладеною у постановах Верховного Суду по справам №340/1916/20, №400/2031/21 та №360/503/21, судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну судову адміністрацію України.

По-четверте, під час дослідження судом причин обрахування позивачу у січні-червні 2021 року посадового окладу виходячи з розміру прожиткового мінімуму 2102 гривень, встановлено, що саме такій розмір передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Тобто, причина обрання відповідачами саме цього розміру прожиткового мінімуму, є не самовільні дії, а пряма вказівка Закону.

По-п`яте, обидві відповідачі визначили посадовий оклад позивача у січні-червні 2021 року, виходячи з прямої, чіткої та зрозумілої норми Закону, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, застосовується прожитковий мінімум 2102 гривень.

У цьому випадку законодавець не припустився будь-якої двозначності у цьому питанні. А за таких обставин, у відповідачів не було жодних підстав для невиконання припису Закону.

По-шосте, Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 року, Конституційним Судом України неконституційним не визнаний.

По-сьоме, відповідно до ч.4 ст.7 КАС України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

На теперішній час, подання Верховного Суду про неконституційність Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в частині визначення прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 року, не вносилось.

З постанов Верховного Суду по справам №340/1916/20, №400/2031/21 та №360/503/21 також не вбачається застосування наслідків ч.4 ст.7 КАС України.

По-восьме, відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

По-дев`яте, відповідно до ст.130 Конституції України, розмір суддівської винагороди встановлюються Законом.

Тобто, Конституція України прямо вказує, що розмір суддівської винагороди повинен бути встановлений Законом, тобто це є відповідною компетенцію та повноваженнями законодавця.

Законодавець це питання вирішив на користь розміру прожитковий мінімум 2102 гривень.

Оскільки, зазначена норма не визнана неконституційною, суд повинен її застосовувати, та не може обирати самостійно з Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» будь яку іншу цифру, більш сприятливу для позивача.

Якщо погодитися з логікою позивача, у такому випадку, розмір суддівської винагороди буде встановлюватися не Законом, а судовими рішеннями, ухваленими власне самими суддями, що вочевидь суперечить Конституції України.

Конституції України не наділяє повноваженнями суди визначати розмір власної суддівської винагороди.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що розмір посадового окладу позивача за січень-червень 2021 року у 69366 гривень прямо передбачений Законом, який не визнаний неконституційним, відсутня подання Верховного Суду до Конституційного Суду про визнання його неконституційним, немає жодних підстав для визнання протиправними дій з відповідачів та стягнення з них на користь позивача будь-яких сум.

В задоволенні позову відмовити повністю повністю.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. Фалеєвська, 14,Миколаїв,545) Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5,Київ,Київ,015) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 13.07.2022