Справа № 240/7695/21
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7695/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

12 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - громадська організація "Проти придурків та ідіотів", про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - громадська організація "Проти придурків та ідіотів", в якому просив:

- визнати протиправною відмову Державної казначейської служби України щодо розгляду заяви позивача від 07.01.2021 в порядку, визначеному статтями 7, 19 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити належний розгляд звернення позивача від 07.01.2021 відповідно до вимог, визначених статтями 7, 19 Закону України "Про звернення громадян".

18 серпня 2021 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" звернувся до Державної казначейської служби України із заявою від 08.01.2021, в якій просив:

-притягнути посадових осіб, винних у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 17.12.2019, до дисциплінарної відповідальності;

- повернути суму несвоєчасно сплаченого штрафу у розмірі 255,00 грн.;

- сплатити ОСОБА_1 255 грн. (подвійний розмір) в якості відшкодування моральної шкоди.

Листом від 15.01.2021 №12-11-11/1128 Державна казначейська служба України (Казначейство) розглянула скаргу позивача та повідомила, зокрема, про те, що повноваження органів Казначейства в частині повернення податків, зборів, платежів та інших надходжень, помилково та/або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено статтею 45 Бюджетного кодексу України та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (Порядок №787).

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів органи Казначейства здійснюють повернення податків, зборів, платежів, помилково та/або надміру зарахованих до державного бюджету, виключно на підставі подання відповідних органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" повноваження щодо здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету коштів за кодом класифікації доходів бюджету 21081300 "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в 1 автоматичному режимі)", а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, покладено на Національну поліцію України та Міністерство юстиції України (за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні), тобто, рішення щодо повернення платникам помилково або надміру сплачених коштів приймає відповідний орган, що контролює справляння надходжень бюджету. Відповідно до пункту 5 Порядку №787 для повернення коштів помилково та/або надміру зарахованих до бюджету платник має подати до відповідного органу Казначейства, за місцем зарахування платежу до бюджету, разом із заявою подання контролюючого органу та оригінал або копію документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи те, що до заяви ОСОБА_1 від 17.12.2019 №б/н, направленої до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, не долучено встановлених нормативно-правовими актами документів (зокрема подання) вона залишена без виконання. Для повернення помилково сплачених коштів необхідно звернутися до Національної поліції України для отримання подання на повернення помилково та/або надміру сплачених коштів, після чого подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області наступні документи: заяву про повернення коштів з бюджету із зазначенням обов`язкових реквізитів, визначених абзацом 8 пункту 5 Порядку № 787; оригінал або копію документа на переказ, або паперову копію електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету; оригінал подання контролюючого органу (за формою згідно з додатком 1 до Порядку 787). При цьому, дати складання заяви та подання не повинні перевищувати 30 календарних днів, з урахуванням норм частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, преамбулою до Закону України "Про звернення громадян"передбачено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їмКонституцією Україниправа вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно із ст. 1 вказаного Законугромадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 4,5 цього ж Закону передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

У випадку, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про звернення громадян"органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно із ст. 18 вказаного Законугромадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

-об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 07.01.2021 звернувся до Казначейства України зі скаргою на неналежний розгляд його звернення від 17.12.2019 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області.

Проте, листом від 15.01.2021 №12-11-11/1128 відповідач розглянув заяву ОСОБА_1 від 07.01.2021. Зміст даної відповіді зводиться до цитування положень чинного законодавства України щодо повернення платником помилково або надміру сплачених коштів, зарахованих до державного бюджету, та не містить жодного висновку щодо наявності або відсутності підстав для притягнення посадових осіб Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області до дисциплінарної відповідальності та відшкодування йому моральної шкоди.

При цьому, стосовно Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області міститься лише згадка про те, що заява ОСОБА_1 від 17.12.2019 залишена без виконання. Про факт надання будь-якої відповіді ОСОБА_1 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, на що вказує відповідач у листі від 15.01.2021 згадки не має.

Тобто, відповідач у листі від 15.01.2021 обмежився лише роз`ясненням порядку повернення податків та зборів, а тому зазначений лист не може бути розцінений як належна відповідь на звернення ОСОБА_1 .

При цьому, вказаний лист не містить відповіді на звернення позивача у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань - порушення Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області права позивача на належний розгляд його звернення; наявність чи відсутність підстав для притягнення посадових осіб цього Управління до дисциплінарної відповідальності та відшкодування позивачу моральної шкоди; не містить роз`яснення порядку оскарження відповіді, як того вимагає абз. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність бездіяльності відповідача щодо неналежного виконання вимог Закону України «Про звернення громадян», а саме об`єктивно не розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.01.2021 року та не надано відповіді по суті на його звернення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.