Справа № 320/5693/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 липня 2022 року м. Київ № 320/5693/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у проведені перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019р. відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» від 08.06.2021 № 563 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», виходячи з нового складу грошового забезпечення, який включає такі види та розміри: посадовий оклад у розмірі 2600,00 грн., оклад за військовим званням у розмірі 2000,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції (40%) у розмірі 1840,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (44.90%) - 2891.56 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 390.00 грн., премія (92.05%)- 8948.70 грн., всього 18670.26 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 відповідно до довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області від 08.06.2021 № 563 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», виходячи з нового складу грошового забезпечення, який включає такі види та розміри: посадовий оклад у розмірі 2600,00 грн., оклад за військовим званням у розмірі 2000,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції (40%) у розмірі 1840,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (44.90%) - 2891.56 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 390.00 грн., премія (92.05%) 8948,70 грн., всього 18670,26 грн., з урахуванням проведених раніше виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Слід зазначити, що предметом позову є вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у проведені перерахунку та виплаті пенсії з 01.12.2019р. відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» від 08.06.2021 № 563 про розмір грошового забезпечення.

Як вбачається, з матеріалів справи, зокрема листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.07.2021 № 1000-0209-8/71369, відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за довідкою наданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» від 08.06.2021 за № 563.

Разом з тим, у позові позивач зазначив, що 21.07.2021 на його адресу надійшов лист ГУ ПФУ у Київській області за вих. № 1000-0209-8/71369 від 15.07.2021, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Отже, за висновком суду, позивач дізнався про порушене право щодо не здійснення йому перерахунку пенсії 21 липня 2021 року, з моменту отримання спірного рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Разом з тим, з даним позовом до суду позивач звернувся 05.07.2022, що підтверджується відомостями штампу вхідної кореспонденції, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, у прохальній частині позову позивач просить суд визнати причини пропущення строку для звернення до суду за захистом права та здійснення перерахунку підвищеної пенсії, що передбачена Законом України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» починаючи з 01.12.2019 - поважними. Поновити пропущений за належних причин строк для звернення до суду за захистом мого права щодо здійснення перерахунку підвищеної пенсії, що передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» починаючи з 01.12.2019.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що лише після отримання відповіді та роз`яснення правозахисника йому стало відомо та зрозуміло про незаконність відмови Гу ПФУ у Київській області у виплаті підвищеної пенсії з листопада 2019 року.

Крім того, позивач зауважив, що приписи ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не обмежують позивачеві строк звернення до суду.

Дослідивши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду суд дійшов висновку, що останнє не містить доводів щодо поважності причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Слід зазначити, що суд не погоджується з доводами позивача щодо обґрунтування строку звернення до суду та зазначає, що відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма Закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Щодо доводів позивача про те, що звернення до суду з позовними вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час відповідно ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не обмежене будь - яким строком слід зазначити, що частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV визначено що нараховані суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ, що спростовує доводи позивача про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Суд наголошує, що позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, відтак суми пенсії позивачеві іще не були нараховані, отже вказані норми не поширюються на дані правовідносини.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду письмові пояснення та докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказаний недолік може бути усунений позивачем шляхом подання до суду:

- письмові пояснення та докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.