Справа № 944/31/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 944/31/22 пров. № А/857/10228/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2022 року про передачу справи за підсудністю (суддя Матвіїв І.М., м. Яворів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі ГУ ДМСУ у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати Рішення про примусове повернення за межі України громадянина рф ОСОБА_1 від 07.09.2021.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2022 року справу було передано за підсудністю до Галицького районного суду міста Львова.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду першої інстанції її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вважає, що позовну заяву необхідно розглядати у суді, до якого вона подана, не зважаючи на те, що в процесі розгляду справи з`ясувалось, що справа підсудна іншому адміністративному суду.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу про передачу за підсудністю, а відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративна справа пов`язана з оскарженням рішень про примусове повернення в країну походження, предметно підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному, тобто Галицькому районному суду міста Львова.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Статтею 288 КАС України визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

Згідно частини першої вказаної статті, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду, як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Аналогічна норма міститься і в пункті 3 частини першої статті 20 КАС України. Вказана стаття визначає правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Предметом розгляду у цій справі є адміністративний спір про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

Пунктом 3 частини першої статті 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, в цій правовій нормі поняття юрисдикція (підсудність) вживається в широкому значенні та не обмежується лише територіальною юрисдикцією, а охоплює також і предметну підсудність справ.

Тому, у випадку подання адміністративного позову з порушенням правил предметної підсудності, суд першої інстанції, який отримав такий позов, зобов`язаний ухвалою передати його на розгляд належного суду. При цьому, прийняття цього рішення, як видно зі статті 29 КАС України, можливе як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, так і після відкриття провадження у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 6 постанови №2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», роз`яснив, що судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Зазначене кореспондує положенням статті 318 КАС України, відповідно до якої рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі або після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною першою статті 30 КАС України визначено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (частина друга статті 30 КАС України).

Більше того, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 12 квітня 2022 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у даній справі.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Галицького районного суду міста Львова.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 15 березня 2022 року про передачу справи за підсудністю у справі №944/31/22- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш