Справа № 320/5447/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

13 липня 2022 року м. Київ 320/5447/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: вул. Андрія Саєнка, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві час для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням висновків суду, наведених в даній ухвалі;

- письмові пояснення з доказами на їх підтвердження та нормативно-правовим обґрунтуванням щодо того, що право на перерахунок пенсій виникло у позивача у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, а не у зв`язку із зміною законодавства.

08.07.2022 до суду надійшла заява від представника позивача в порядку усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши вказану заяву на предмет виконання вимог ухвали від 04.07.2022, суд дійшов висновку про необхідність продовження позивачеві строку на усунення недоліків позовної заяви з огляду на таке.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом позивач покликається на рішення Верховного Суду по справі № 520/11178/2020 від 26.02.2021.

Однак, суд звертає увагу на те, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 95946021) зазначила, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Крім цього Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав визнала за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 (касаційне провадження №К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та вказала, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Також Судова палата, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, зазначила, що норми, зокрема статі 87 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Тобто повинна бути наявність двох факторів у сукупності.

Водночас, доказів того, що позивачеві була нарахована дана пенсія та яка була не виплачена з вини конкретних осіб матеріали справи не містять.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу що:

- за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі (п.45 постанови);

- поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами (п.48 постанови);

- чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку (п.49 постанови).

Суд зауважує, що грошові кошти, щодо яких виник спір, виплачуються щомісячно, тобто чинним законодавством визначені часові межі її виплати, - один раз на місяць.

Таким чином, позивач мав знати про порушення своїх прав протиправною бездіяльністю суб`єктами публічного права кожне перше число місяця, наступного за місяцем, за який мали бути виплачені грошові кошти, у зв`язку з чим розпочинався перебіг відповідного строку звернення до суду.

Суд роз`яснює, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку поважних причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин, вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив.

Однак жодних таких факторів позивачем у заяві про поновлення строку на звернення до суду не зазначено, а лише вказану на правову позицію Верховного Суду.

Водночас, суд звертає увагу на те, що судова палата Верховного Суду 31.03.2021 та у подальшому відійшла від раніше викладених правових позицій.

Щодо додаткових пояснень з приводу обґрунтування того, що право на перерахунок пенсії виникло у позивача у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, а не у зв`язку зі зміною законодавства, суд зазначає таке.

Вказані пояснення представника позивача зводяться до цитування ст. 63 Закону №2262-ХІІ, відповідно до якої, зокрема, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Водночас позивач, у межах даного провадження, просить суд застосувати більший термін для проведення перерахунку не наводячи жодних обґрунтувань з даного приводу.

Суд звертає увагу на те, що первинним є припущення про відповідність дійсності повідомлених позивачем обставин у справі про рішення чи діяння відповідача - суб`єкта владних повноважень і про порушення ним прав, свобод і законних інтересів позивача. У межах реалізації процедури доказування суб`єкт владних повноважень може спростувати таку не абсолютну презумпцію своєї винуватості.

Водночас, із метою дисциплінування учасників судового розгляду добросовісно ставитися до своїх процесуальних обов`язків суд не вправі постановляти рішення на основі припущень.

По суті, при ствердженні про конкретну обставину особа повинна підтвердити її доказами.

У випадку ненадання таких доказів без поважної причини (коли не існувало об`єктивної неможливості своєчасно надати доказ) судове рішення ґрунтуватиметься, у першу чергу, на доказах, які підтверджують обставини, на які посилаються інші учасники судового процесу. Відтак, існує високий ступінь вірогідності незадоволення інтересів особи, яка не виконує обов`язок доказування.

Крім цього, суд звертає увагу на інший аспект, а саме, категорія таких справ розглядається у спрощеному провадженні без виклику учасників процесу, що позбавляє суд під час розгляду справи з`ясувати додаткові обставини задля забезпечення повного та об`єктивного розгляду справи.

Також суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, суд вважає за доцільне продовжити позивачеві на п`ять днів строк для усунення недоліків поданої заяви шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням постанови Судової Палати Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 або докази того, що позивач, без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) йому пенсії звернувся до відповідного органу із заявою про надання йому відповідної інформації;

- письмові пояснення з доказами на їх підтвердження та нормативно-правовим обґрунтуванням щодо того, що право на перерахунок пенсій виникло у позивача не у зв`язку із зміною законодавства, а у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, зокрема чітко зазначити, які складові були змінені та причини таких змін.

Керуючись статтями 118, 121, 133, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Копію даної ухвали надіслати (вручити) позивачеві, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.