Справа № 489/1320/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/128/2022 Справа № 489/1320/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

11 липня 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) , третя особа Центральний відділ ДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А. відкрито провадження в даній адміністративній справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 19 квітня 2021 рокуЦентральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А. заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення у виконавчому провадження №63859526 з примусового виконання постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №64 від 02.11.2020 року про накладення штрафу у сумі 30600 (тридцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., до набрання законної сили судовим рішенням у справі №489/1320/21.

Ухвалою суду під головуванням судді Гуденко О.А, від 12.10.2021 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 64 від 02.11.2020 року.

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без розгляду.

Постановою від 07 червня 2022 року П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2021 року по справі № 489/1320/21 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.07.2022 року дану справу передано судді Гуденко О.А.

Так, як вбачається з ухвали суду від 12.10.2021 року, суддею Гуденко О.А. зроблено висновок, що причини пропуску строку, які наведені представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду - не відповідають дійсності ( адже час отримання ним оскаржуваної постанови 11 листопада 2020 року підтверджено матеріалами справи) та не можуть бути визнані поважними, а на інші підстави для поновлення строку він не посилався - суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Як слідує зі змісту постанови суду апеляційної інстанції від 07.06.2022 року, колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на те, що в матеріалах справи відсутній оригінал поштового повідомлення, відповідно до якого було надіслано позивачу саме оскаржувану постанову. Також, слід зазначити, що з тієї копії, яка наявна в матеріалах справи нібито отримання позивачем оскаржуваної постанови не вбачається на яку саме адресу було здійснено направлення та чий саме підпис наявний на вказаному повідомленні.

Порядок вирішення заявлено самовідводу регламентований ст. 40 КАС України, якою передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 1 ст. 39 КАС України, з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Стаття 36 КАС України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

У пункті 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19.05.2006 року (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27.07.2006 року №2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №8від 13.06.2007року "Пронезалежність судовоївлади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (рішення у справі Білуга проти України та у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так, оскільки суддею Гуденко О.А. ухвалено судове рішення у цій справі про залишення позову без розгляду, під час розгляду даної справи суддею Гуденко О.А. викладена думка з приводу взаємних прав та обов`язків сторін по справі, то для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне завити самовідвід по справі №489/1320/21

Керуючись ст. 36, 40, 41 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) , третя особа Центральний відділ ДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко