Справа № 399/161/22
Суддя: Шульженко В. В.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 399/161/22
провадження № 2-а/399/6/2022
Рішення

Іменем України

14 липня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В., при секретарі судового засідання Бобрик І.О., за участі представника позивача, адвоката Пивоварова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник, адвокат Пивоваров Володимир Іванович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив скасувати оскаржувану постанову та закрити справу провадженням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.12.2021 року позивач дійсно здійснював перевезення вантажу за допомогою транспортного засобу DAF CF, днз НОМЕР_1 , однак перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм не допускав. Зазначає, що з оскаржуваної постанови від 10.12.2021 року не вбачається, які саме вагові параметри транспортного засобу DAF CF, днз НОМЕР_1 було зафіксовано за допомогою технічних засобів WAGA-WIM35 зав.№1, вказано тільки, що перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу склало 7,4% (3,075 тон). Вважає такі розрахунки недостовірними та такими, що зроблені без належного з`ясування дійсних обставин, що потягнуло за собою винесення незаконної постанови про притягнення позивача до відповідальності у вигляді шрафу 8500 грн. Посилаючись на абз.2 п.3 розділу І Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Наводить вимоги до постанови, що зазначені у додатку 1 до зазначеної інструкції та зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам зазначеної Інструкції, оскільки не містить наступної інформації: у розділі «установив» не зазначено смуга руху, напрямок руху, максимально дозволене навантаження на вісь; категорію та тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на осі, габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

На думку позивача вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв про встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. Та, зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 року №30 «проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, а саме, про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

На думку позивача, неможливо з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу позивача. Матеріали справи не містять інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) транспортного засобу позивача, ні інформації про фактичне навантаження на осі транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її %, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимого навантаження на вісь транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру % перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тонах.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови уповноваженою особою не було повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, що потягнуло за собою безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року витребувано від Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 08.06.2022 року заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом та поновлено цей строк.

Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 08.06.2022 року заяву представника позивача про витребування у відповідача інформації залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00002663 від 10.12.2021 року відносно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № ВП №68716888, відкритого 18.04.2022 року, до набрання судовим рішенням законної сили в адміністративній справі №399/161/22.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце повідомлений належним чином, від представника позивача на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача з проханням відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.

У відзиві відповідач не погодився із позовними вимогами з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, просив у позові відмовити повністю. Обґрунтовані заперечення тим, що осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2.5 м. Та, обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно інформаційної картки ГВК навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складала 14075 кг, що перевищує нормативний показник 11т, що і, відповідно, було відображено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Основним доказом у даному випадку є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови. А тому, на думку відповідача, необґрунтованими є доводи позивача про те, що висновок відповідача про перевищення вагових параметрів зроблений без належного з`ясування дійсних обставин. Та, зазначає, що Інструкцією від 27.09.2021 року №512 затверджено форму, а не вимоги до змісту постанови, дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення правопорушення, а тому відповідач зазначає, що оскаржувана постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 зазначеної інструкції та ст. 283 КУпАП. Також відповідач зазначив, що ним враховано положення п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2019 року №1174 та зазначено, що позивачем жодних чином не обґрунтовано яким чином зміст оскаржуваної постанови суперечить п.2 Правил від 18.01.2001 року №30. Та, зазначено, що відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% включно. В оскаржуваній постанові зафіксовано перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 7,4% (3,075 тон) та враховано похибку під час визначення відсотку перевищення вагових параметрів відніманням максимального розміру похибки: «-16%*14075 кг», а тому відповідачем зазначено, що зміст оскаржуваної постанови жодним чином не суперечить вимогам Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 року №30.

У додаткових поясненнях до відзиву на позов представник відповідача зазначила, що згідно з інформаційної картки ГВК навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складає 14075 кг, що перевищує нормативний показник 11 т, що і було відображено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначила, що відповідно до п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ПКМУ від 27.12.2019 р. №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь».

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється за формулою: Мфакт-Ммакс-16%*Мфакт/Ммакс*100%, де Мфакт фактичне навантаження на осі транспортного засобу, зафіксоване в автоматичному режимі, Ммакс максимально-допустиме п.22.5 Правил навантаження на осі. Фактично зафіксоване навантаження на одиночну вісь транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склало 14075 кг замість 11000 кг дозволених. Наводить розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу (14075-11000-16%*14075)/11000)*100%=7,4%.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , копія якого наявна при матеріалах справи, а.с.14-15, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу сеціалізованого вантажного фургону DAF CF 75.250, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2000, повна маса 19000, маса без навантаження 7100 (а.с.14-15).

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00002663 від 10.12.2021 року, складеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контрою на транспорті, 10.12.2021 року о 07:08 год. за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область зафіксовано транспортний засіб DAF CF 75.250, днз НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 7,4% (3,075 тон), відповідальність за яке, передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Постанова набрала законної сили 11.01.2022 року. У постанові зазначено про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, його назва, код, тип обладнання, серійний номер та серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії, та про результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі із зазначенням ідентифікатору доступу, копія якої знаходиться при матеріалах справи (а.с. 16, 99).

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68716888 від 18.04.2022 року видно, що постанова №ВМ 00002663 від 10.12.2021 року звернута до примусового виконання (а.с. 17-20).

Із копії паспорта серії НОМЕР_4 виданого Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області видно, що останній видано на ПІБ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місця проживання АДРЕСА_1 (а.с.21-23).

Із інформаційної картки ГВК (а.с.56) видно, що остання містить додаткову інформацію по транспортному засобу НОМЕР_1 в якій, зокрема, зазначено про кількість осей 2; навантаження на вісь 1 5252; навантаження на вісь 2 14075; з надмірною вагою одна вісь; повна вага 19327. Пост: М-22 Полтава-Олександрія, км 74+810 (WAGA-WIM35), час: 2021-12-10, 07:08:49.784, місце (49.179564 33.799264), порушення ГВК, вага: 19.327.

Із доданих фотокопій видно дані про транспортний засіб днз НОМЕР_1 (а.с.57-59).

Із доданого відповідачем листа з електронної пошти та наданих у відзиві пояснень, судом встановлено, що внаслідок кібератаки 24.02.2022 року на ІТС фіксації адміністративних правопорушень діяльність веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на даний момент не є можливою (а.с.60).

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, у редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури від 27.09.2021 № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п.4 розділу ІІ зазначеної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 283 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючому в автоматичному режимі, є належними та допустимими доказами.

Постановою КМ України від 27.12.2019 року №1174 про "Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт" затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, вказаний порядок визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Відповідно до п.п.15-16 зазначеного порядку Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Суд не бере до уваги аргументи представника позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова містить інформацію найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа - прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також оскаржувана постанова містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, вказівку про порядок і строк її оскарження.

Що стосується твердження представника позивача, що у постанові не зазначено смуга руху, напрямок руху, максимально дозволене навантаження на вісь; категорію та тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на осі, габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу інкримінованого правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації та за наявності відповідних кваліфікаційних ознак. Крім того, більшість із зазначеного зафіксовано в інформаційній картці ГВК та враховано посадовою особою при прийнятті рішення (а.с.56).

Одночасно слід зазначити, що інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб. Інформація, яка необхідна була для прийняття оскаржуваної постанови у повній мірі зафіксована у інформаційній картці ГВК, яку посадова особа використала при прийнятті рішення по зафіксованому порушенню, що відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.

Що стосується неможливості перегляду зображень чи відеозапису транспортного засобу за відповідною адрсою на веб-сайті в мережі Інтернет у певний час, то вказане викликано об`єктивими обставинами, а саме внаслідок кібератаки 24.02.2022 року на ІТС фіксації адміністративних правопорушень діяльність веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення (а.с.60). В даному листі зазначено, що з 09.04.2022 року виконуються дії по відновленню системи.

Представник позивача зазначив, що доступу до зазначеного сайту до сих пір немає, проте жодних доказів зазначеному не надав.

Враховуючи повноту інформації про зафіксований транспортний засіб та про фактичні обставини вчинення правопорушення, що підтверджено, у тому числі, і інформаційною карткою ГВК, судом зазначається, що оскаржувана постанова містить усі інформаційні дані щодо обставин вчиненого правопорушення, які встановлені на підставі належних та допустимих доказів, а тому оскаржувана постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 та ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України від 18.01.2001 року №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із досліджених судом матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем враховано положення п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2019 року №1174, а позивачем не обґрунтовано яким чином зміст оскаржуваної постанови суперечить п.4 Правил від 18.01.2001 року №30. Як уже зазначено вище, відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% включно. В оскаржуваній постанові зафіксовано перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 7,4% (3,075 тон) та враховано похибку під час визначення відсотку перевищення вагових параметрів відніманням максимального розміру похибки: «-16%*14075 кг» за формулою (14075-11000-16%*14075)/100%=7,4%, що відповідає положенням ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь».

А тому, враховуючи зазначене та дані інформаційної картки ГВК спростовуються твердження позивача щодо не врахування відповідачем вищезазначених норм правил та походження даних про обставини вчиненого правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно складання постанови уповноваженим органом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рух транспортним засобом DAF CF 75.250, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, є правомірним та оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.2 ст. 2 КАС України.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який не звільнений від сплати судового збору, відмовлено, суд керуючись ст. 139 КАС України, покладає судові витрати на позивача.

Керуючись ст.ст.243, 246, 250 КАС України, ч. 1 ст. 14-3, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повінстю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, код за , адреса місця знаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко