Справа № 201/3408/22
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/3408/22
Провадження №2-а/201/50/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Батманова В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Сіромашенко Богдан Володимирович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №5421217 від 27.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 червня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Сіромашенко Богдан Володимирович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №5421217 від 27.05.2022.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2022 суддею визначено суддю Батманову В.В., яка ухвалою від 08.06.2022 прийняла позов до свого провадження та призначила справу до розгляду в спрощеному провадженні.

В обґрунтування позову позивач по тексту позову зазначав, що 27.05.2022 інспектором винесено постанову, згідно із якою 13.06.2020 о 09 год. 56 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», д/н НОМЕР_1 за адресою вул. Набережна Перемоги, 86 у м. Дніпрі перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, також зазначає, що на даній ділянці дороги встановлена дозволена швидкість 70 км/год.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням було направлено копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження по справі, які він отримав 16.06.2022.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник департаменту надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови, 13.06.2020 о 09 год. 56 хв., особа, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», д/н НОМЕР_1 за адресою вул. Набережна Перемоги, 86 у м. Дніпрі перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не був згоден з даною постановою, вважаючи, що вона винесена із порушенням вимог ст. 254, 268 КУпАП.

Дійсно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

З наданого позивачем рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 818 від 25.08.2020 вбачається, що визначено перелік ділянок вулиць, на яких дозволяється збільшення швидкості руху транспортних засобів до 70 км/год, у період з 01 квітня до 01 листопада щорічно, згідно з переліком, зокрема на тій ділянці дороги, де було зупинено позивача.

Втім, критично ставлюсь до того, що постанова є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки на підтвердження порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, а відповідно, й наявності у позивача складу адміністративного правопорушення, інспектором не надано жодних належних та достатніх доказів.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, із врахуванням того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять достатніх доказів порушення позивачем правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, приходжу до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відтак, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №5421217 від 27.05.2022.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 139, 241-256, 257, 263 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Сіромашенко Богдан Володимирович про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №5421217 від 27.05.2022 задовольнити.

Постанову серії ЕАО №5421217 від 27.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену Інспектором 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Сіромашенко Б.В. скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В. Батманова