Справа № 120/88/22-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/88/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

11 липня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

30 червня 2022 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 червня 2022 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 з 30 вересня 2015 року був звільнений з органів внутрішніх справ на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 56% від сум грошового забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду справі № 120/7969/20-а від 18.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати.

07.07.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист № 120/7969/20-а.

20.08.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66576384 з примусового виконання виконавчого листа № 120/7969/20 від 07.07.2021, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. При цьому боржнику встановлено 10-денний строк для виконання рішення суду.

Разом з тим, позивачем, у відповідь щодо виконання вказаної постанови, надіслано лист № 0200-0802-5/53514 від 01.09.2021 року в якому повідомлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) відповідно до грошового забезпечення визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області самостійно проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області №15652 сума грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії - 8168,72грн.

Зазначили, що в подальшому також проведено перерахунок на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі за №132/4056/17 відповідно до довідки №15652 з сумою грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії - 8163,85грн. Таким чином, оскільки в результаті перерахунку на виконання рішення суду по справі №132/4056/17 розмір пенсії зменшився, тому було встановлено доплату до попереднього розміру пенсії в сумі 2,72 грн. Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії позивачу на виконання рішення суду у справі №120/7969/20-а від 18.03.2021 не нараховувалась і не виплачувалась в зв`язку з відсутністю заборгованості та донарахування сум пенсії за рішенням суду №132/4056/17.

27.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень у Вінницькій області із заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виконати рішення суду у справі № 120/7969/20 та нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати - 04.06.2021.

09.11.2021 відповідачем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області направлено вимогу державного виконавця № 16476/2.3-22/6, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати 04.06.2021.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на вищевказану вимогу державного виконавця надано лист № 0200-0802-5/75292 від 19.11.2021, в якому вказав ті самі підстави що і в попередньому листі від 01.09.2021, а саме про неможливість нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, оскільки така компенсація не нараховувалась в зв`язку з відсутністю донарахованих сум пенсії за рішенням суду.

20.12.2021 відповідач прийняв постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн. згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. Не погоджуючись з вказаною постановою, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось з цим позовом до суду.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем, при винесенні спірної постанови, не повно було встановлено факт невиконання позивачем рішення суду у справі № 120/7969/20-а в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої пенсії, що призвело до передчасного прийняття постанови від 20.12.2021 про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем передчасно було прийнято оскаржувану постанову.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною першою статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 63 Закон №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та міститься попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Приписами частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404 в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У площині спірних правовідносин суд, даючи оцінку правомірності спірної постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин, вважає за необхідне насамперед з`ясувати, що саме за цим судовим рішенням позивач як боржник мав би виконати.

Даючи оцінку доводам апелянта щодо правомірності дій відповідача під час винесення спірної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 в грудні 2017 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки №15652 про розмір грошового забезпечення, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 07.02.2018 прийнято до свого провадження адміністративну справу 132/4056/17.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано проведення перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 15.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103, в березні 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області, де сума грошового забезпечення для обчислення пенсії становила 8168,72 грн.

Згідно протоколу перерахунку пенсії на підставі Постанови № 103, за наслідками перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становив 4574,48 грн. та з врахуванням надбавки на непрацездатну дитину віком до 18 років загальний розмір пенсії склав 5111,48 грн.

Сума різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та розміром отриманої пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 31.12.2017 становила 50237,38 грн. та виплачувалася відповідно до Постанови №103 в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Крім того, 24.12.2019 Кабінетом Міністрів України було винесено постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», якою встановлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 р. виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Як було встановлено судом першої інстанції ат підтверджено матеріалами справи, в період з 01.01.2019 по 01.06.2021 позивачу виплатили суми підвищення перерахованої пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 50237,38 грн. донарахованих на виконання вимог Постанови № 103.

В той же час, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 132/4056/17 від 19.04.2018 зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки №15652 про розмір грошового забезпечення, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області, в якій сума грошового забезпечення для перерахунку пенсії становить 8163,85 грн.

На виконання вказаного рішення суду пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії (8163,85 * 56% ) в результаті чого її розмір зменшився з 4574,41 грн. до 4571,76 грн. і пенсійним органом було встановлено доплату до попереднього розміру пенсії в сумі 2,72 грн.

Рішення суду у справі № 120/7969/20-а мотивоване необхідністю нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку виплатою в квітні 2018 донарахованої суми пенсії позивача за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року за наслідками виконання рішення суду у справі № 132/4056/17 від 19.04.2018 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки.

Таким чином, зміст правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, на час прийняття рішення про накладення штрафу, державний виконавець має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Здійснивши аналіз вищенаведених правових норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Водночас, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено факту виплати заборгованості на виконання рішення суду у справі №132/4056/17 від 19.04.2018, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 за наслідками перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення не змінився, відповідно і не нарахувалася компенсація втрати частини доходів.

У зв`язку з чим, вказані обставини на переконання колегії суддів не можуть вважатися невиконанням боржником судового рішення без поважних причин.

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що встановлені обставини справи вказують на неповне з`ясування державним виконавцем обставин та причин невиконання позивачем рішення суду у справі № 120/7969/20-а в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої пенсії.

При цьому, варто наголосити, що накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, про неправомірність та передчасність оскаржуваної постанови від 20.12.2021 про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні № 66576384.

Відповідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.