Справа № 826/4805/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2022 року

м. Київ

справа №826/4805/17

адміністративне провадження №К/990/15994/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №826/4805/17 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України №238ц від 06 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України);

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі середньомісячної нарахованої заробітної плати;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України;

- встановити судовий контроль за виконанням відповідачем постанови суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 26 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України №238ц від 06 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України з 07 березня 2017 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 532 223, 36 (один мільйон п`ятсот тридцять дві тисячі двісті двадцять три гривні 36 копійок).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 28 832 (двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять дві гривні 16 копійок) допущено до негайного виконання.

У встановленні судового контролю за виконанням рішення суду, відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 13 грудня 2021 року змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення наступного змісту:

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України з 07 березня 2017 року.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року, залишено без змін. Не погоджуючись із такими рішеннями судів попередніх інстанцій, скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 15 лютого 2022 року та від 07 червня 2022 року касаційні скарги Офісу Генерального прокурора повернуто скаржнику.

24 червня 2022 року скаржник повторно звернувся до Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Судом встановлено, що скаржником пропущено строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року.

Разом із касаційною скаргою відповідач подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування зазначено, що повний текст оскаржуваної постанови складено 20 грудня 2021 року, та отримано скаржником 30 грудня 2021 року. 19 січня 2022 року скаржником подано касаційну скаргу. Проте, ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, та отримано ним 21 лютого 2022 року. Повторно Офіс Генерального прокурора звернувся із касаційною скаргою 17 травня 2022 року. Однак, ухвалою від 07 червня 2022 року касаційну скаргу знову повернуто скаржнику, та отримано ним 10 червня 2022 року. Втретє скаржник звернувся до суду 24 травня 2022 року.

Крім того, посилання скаржника на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку, а також не підтверджено належними доками відсутність працівників на робочому місці у період з 24 лютого 2022 року до 17 травня 2022 року (повторне подання касаційної скарги). Разом з тим, скаржником жодним чином не обгрунтовано, чому ним не подано останню касаційну скаргу у розумний строк після отримання 10 червня 2022 року ухвали про повернення касаційної скарги від 07 червня 2022 року.

Перевіривши вказану заяву, Суд зазначає наступне.

Питання про поновлення строків на касаційне оскарження Верховний Суд вирішує на підставі наявних в касаційній скарзі матеріалів та доказів.

Разом з тим, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу Офіс Генерального прокурора вже неодноразово звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами, які йому повернуто ухвалами Верховного Суду від 15 лютого 2022 року та від 07 червня 2022 року через невідповідність вимогам статті 330 КАС України на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з діями заявника щодо належного оформлення касаційної скарги протягом тривалого періоду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки скаржником не обгрунтована неможливість подання повторної касаційної скарги у розумний строк після повернення ухвалою суду про повернення касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник, зокрема, посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування положень статті 49-2 КЗпП України у взаємозв`язку із п. 10 Положення про організацію роботи з кадрами в органах прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 12 жовтня 2016 року № 357 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), викладеного у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №826/7069/16.

Проаналізувавши вказану постанову, слід зазначити, що у ній відсутнє посилання на п. 10 Положення №357. Однак, у разі посилання на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, скаржнику необхідно вказати постанову Верховного Суду, в якій є висновок щодо застосування вказаної ним норми права.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2017 року встановлений у розмірі 1600,00 грн.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом задоволено одну вимогу немайнового характеру та похідну від неї, а також одну вимогу майнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 17280 грн (1600 грн х 0,4) + (1 532 223, 36 грн х 1%)х200%).

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що скаржником сплачено судовий збір, але не у повному обсязі. Отже, з урахуванням уже сплаченого судового збору, скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 14720 грн.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити строк на усунення недоліків касаційної скарги, надавши відповідачу строк тривалістю десять днів з моменту отримання даної ухвали, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:

- обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у випадку наявності підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до касаційного суду із повторною касаційною скаргою у строк, визначений законом;

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням;

- документ про сплату судового збору в розмірі 14720 грн.

Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №826/4805/17.

Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №826/4805/17 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати строк скаржнику для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у частині ненадання обґрунтованої заяви про поновлення строку - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, в іншому випадку - касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова