Справа № 420/5367/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5367/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданої заяви від 07.04.2021 року та проекту землеустрою від 03.04.2020 року;

- зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на найближчому пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за мерами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 07.04.2021 року та проекту землеустрою від 03.04.2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 07 квітня 2021 року позивачем подано заяву до Ананьївської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, але листом №Б-766 від 31.08.2021 року, відповідачем повідомлено, що «дане питання не виносилось на засідання сесії Ананьївської міської ради через відсутність погодженого акту прийому-передачі межових знаків на зберігання». Позивач вважає зазначені діяння відповідача такими, що порушують право громадянина України на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, передбачене статтями 116,118,121 та 122 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.05.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник зазначає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, Ананьївською міською радою не визнаються в повному обсязі. За дорученням Ананьївського міського голови відділом земельних відносин та охорони навколишнього середовища дане звернення було розглянуте, на підставі чого Позивачу підготовлено та направлено 31.08.2021 року за № Б-766 відповідь, в якій надано роз`яснення, що відповідно до Наказу №376 від 18.05.2010 року Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання погоджується власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, у наданих документах відсутнє погодження суміжними землевласниками та землекористувачами. На підставі вищевикладеного дане питання не виносилось на засідання сесії Ананьївської міської ради. На момент надання відповіді Ананьївською міською радою зазначений Наказ не втратив чинність (втрата чинності від 14.09.2021, підстава - z1142-21). вимог Позивача в частині «Зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на найближчому пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,6000 гектара у власність не підлягає задоволенню оскільки вирішення питань щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, належить до виключної компетенції Ананьївської міської ради та розглядається на пленарних засіданнях ради шляхом поіменного голосування депутатів Ананьївської міської ради (пп. 34, п.1, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні).

27.05.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує щодо наведених відповідачем у відзиві тверджень та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

02.01.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 15-13/13-20-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтований розмір земельної ділянки 5,60 га, за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (а.с.11).

ФОП ОСОБА_2 на замовлення позивача виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , для ведення фермерського господарства (а.с.8).

07.04.2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Ананьївської міської ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства лощеною 5,6000 га за адресою: колишня Ананьївська Перша сільська рада Ананьївського району Одеської області.

До вказаної заяви додано:

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

31.08.2021 року на звернення позивача Ананьївська міська рада повідомила, що відповідно до Наказу №376 від 18.05.2010 року Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних: ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання погоджується власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, у наданих позивачем документах відсутнє погодження суміжними землевласниками та землекористувачами. На підставі вищевикладеного дане питання не виносилось на засідання сесії Ананьївської міської ради (а.с.7).

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (надалі ЗК України), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами «а», «б» ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно, з пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт «в» частини третьої статті 116 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

За правилами пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою, сьомою статті 118 ЗК України (в редакції, чинній на час подання позивачем заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та заяви про його погодження) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ № 15-13/13-20-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтований розмір земельної ділянки 5,60 га, за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та після його розроблення такий проект підлягав погодженню та затвердженню у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що станом на час звернення із заявою до ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, діючими були норми частини 8 статті 118 Земельного кодексу України, якими було визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до частин 5,6 статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частиною 9-10 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Зі змісту норм чинних на час звернення із заявою, і виготовлення позивачем документації із землеустрою вбачається, що законом передбачався певний алгоритм та етапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Відповідно до приписів частини 8 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, за змістом вищенаведених норм ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою норми статті 118 цього Кодексу не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Відповідно до ст.59 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Положеннями частини п`ятої статті 46 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд клопотання особи повинен здійснюватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, а його результатом є рішення.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 по справі №826/8844/16.

Ананьївська міська раду не розглянула заяву позивача в порядку, визначеному законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Отже, відповідач належним чином не вирішив питання за результатом звернення позивача згідно з вимогами Земельного кодексу України та закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо не розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою землеустрою стосовно відведення ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданої заяви від 07.04.2021 року та проекту землеустрою від 03.04.2020 року та прийняття відповідного рішення.

Щодо зобов`язання Ананьївську міську раду розглянути та затвердити на найближчому пленарному засіданні сесії проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за мерами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області та передати позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність, згідно поданої заяви від 07.04.2021 року та проекту землеустрою від 03.04.2020 року, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року по справі №823/59/17 зазначив, що умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 вказаної статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати позивачу земельну ділянку є передчасними, оскільки відповідачем не приймалось рішення за заявою позивача від 07.04.2021 року.

Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в даній частині в заявлений позивачем спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги зазначене, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Ананьївської міської ради розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 від 07.04.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області щодо передання ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність та прийняти відповідне рішення.

Згідно з положеннями ч. 2 с. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють їх відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 992,40 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Ананьївської міської ради щодо нерозгляду заяви про затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою стосовно відведення позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданої заяви від 07.04.2021 року та проекту землеустрою від 03.04.2020 року.

Зобов`язати Ананьївську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 від 07.04.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території колишньої Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області щодо передання ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 площею 5,6000 гектара у приватну власність та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ананьївської міської ради судові витрати у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач Ананьївська міська рада (66401, Одеська область, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 11.07.2022 року з урахуванням перебування головуючого судді Бжассо Н.В., у щорічній відпустці з 20.06.2022 року по 08.07.2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо