Справа № 580/8553/21
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8553/21 Суддя першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Позивач ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ НП в Черкаській області) про стягнення з Відповідача середнього заробітку за весь час затримки виплати невиплаченого грошового забезпечення та інших виплат при звільненні, починаючи з 14.04.2021 - дня звільнення по день фактичного розрахунку - 08.10.2021 на користь Позивача в сумі - 71 875 грн 35 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ НП в Черкаській області виплатило ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в строки передбачені п. 8 розділу VI Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок №260), а тому підстави для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України, за несвоєчасний розрахунок з Позивачем при звільненні, відсутні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що в день звільнення Позивача із служби в поліції належна сума одноразової грошового допомоги при звільненні не виплачена. Остаточний розрахунок проведено лише 07.10.2021, а тому є підстави для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Додатково Позивач посилався на неврахування судом першої інстанції правових позицій Верховного Суду наведених у постановах від 13.05.2020 у справі №810/451/17, від 26.02.2020 у справі №821/1083/17, від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, від 12.08.2020 у справі №40083151/19.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що ГУ НП в Черкаській області виплатило ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в строки передбачені п. 8 розділу VI Порядку №260. Додатково підкреслив, що норми цього Порядку є спеціальними і прямо встановлюють строки виплати одноразової грошової допомоги, а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ст. ст. 116, 117 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 02.07.2018 по 14.04.2021 проходив службу в ГУ НП в Черкаській області на посаді старшого офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ( а.с. 28-31).

Наказом ГУ НП в Черкаській області від 07.04.2021 №125о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст.11 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 8).

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 09.11.2021 №400 Позивачу нараховано одноразову грошову допомогу в сумі 70796,22 грн та виплачено її 07.10.2021. Утримано військовий збір 1061,94 грн. Сума до видачі - 69 734,28 грн (а.с. 13, 32).

Випискою по банківському рахунку Позивача НОМЕР_1 в Черкаському обласному управлінні AT «Ощадбанк» підтверджується, що вказані кошти були перераховані ОСОБА_1 відповідно до платіжного доручення №4759 від 07.10.2021 (а.с. 13).

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Черкаській області від 05.11.2021 №1560/29/01-2021 фінансування на рахунок Відповідача по КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», з якого було здійснено виплату одноразової вихідної допомоги ОСОБА_1 , надійшло 04.10.2021 (а.с. 33-36).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію», Порядку №260, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що Відповідач виплатив одноразову грошову допомогу при звільненні в строки передбачені п. 8 розділу VI Порядку №260, а тому підстави для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, за несвоєчасний розрахунок з Позивачем при звільненні, відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки до дня фактичного розрахунку.

Згідно ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачена ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, як вірно підкреслено судом першої інстанції, вказаним законом не врегульовано питання щодо порядку та строків проведення повного грошового розрахунку при звільненні.

У свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до п. 3 розд. І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п. 23 розд. І Порядку №260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.07.2020 № 539 затверджено зміни до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Наказ МВС №539), пункт 23 виключено.

Цим же наказом розділ VI Порядку №260 доповнено пунктом 8, згідно якого одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

При цьому колегія суддів зазначає, що у цьому випадку необхідно керуватися саме Порядком № 260, оскільки саме його норми визначають кінцевий термін здійснення виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак, враховуючи їх спеціальний характер, мають пріоритет над визначеними у ст. 116 КЗпП України загальними строками.

Як вбачається з матеріалів справи Позивача звільнено зі служби 14.04.2021.

Одноразову грошову допомогу при звільненні виплачено 07.10.2021, що підтверджується випискою по картковому рахунку та не заперечується Позивачем. При цьому, фінансування на рахунок Відповідача по КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», з якого було здійснено виплату одноразової вихідної допомоги ОСОБА_1 надійшло 04.10.2021. Тобто, строк між отриманням одноразової грошової допомоги та моментом отримання фінансування ГУ НП в Черкаській області, складав три дні, що узгоджується із вимогами п. 8 розд. VI Порядку №260.

На підставі вказаного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів зазначає, що правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається Апелянт, є нерелевантними та не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, які були предметом розгляду у зазначених справах, законодавчо не було врегульовано строки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в органах Національної поліції нормами п. 8 розд. VI Порядку №260.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що порядок проходження служби в Національній поліції визначено Законом України «Про Національну поліцію», який містить відсильну норму на Порядок №260 в частині, що стосується виплати грошового забезпечення, зокрема й одноразової грошової допомоги при звільненні, беручи до уваги виплату Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у терміни, визначені Порядком №260 в редакції, чинній на дату його звільнення зі служби, колегія суддів дійшла висновку, що Відповідач діяв у порядку та у строки, визначені чинним на дату звільнення Позивача зі служби спеціальним законодавством, норми якого є пріоритетними, а отже, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 13 липня 2022 року.