Справа № 140/4742/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 липня 2022 року ЛуцькСправа № 140/4742/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними, скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулися з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4665-25 від 15 червня 2021 року;

2) зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області вилучити із інформаційної системи податкового органу, а саме з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 відомості щодо заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску за період з 2017 року по 2020 рік.

Ухвалою від 11 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

12 липня 2022 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого провадження ВП №68412009, яке відкрито Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Заяву обґрунтовано наступним.

Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) постановою ВП №68412009 від 28 січня 2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4665-25 від 15 червня 2021 року, законність якої є предметом судового дослідження у даній справі.

Постановою від 28 січня 2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 . Постановою від 14 лютого 2022 року звернено стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 .

В разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з доходів позивача.

Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні його майном.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 КАС України.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає, що вказана заява не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів на підтвердження того, що невжиття засобів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що спір у справі стосується правомірності виконавчого документа, яким є оскаржувана у справі вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4665-25 від 15 червня 2021 року, оскільки приписами частини четвертої статті 150 КАС України визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, судове оскарження рішення суб`єкта владних повноважень не є безумовною підставою для зупинення дії оскаржуваного рішення або заборони вчиняти дії направленні на його виконання.

Також суд, критично ставиться до доводів позивача, що захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні його майном виходячи з наступного.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є саме істотне (таке, що має вкрай важливе значення та/або неспівмірні негативні наслідки для позивача) ускладнення чи неможливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В зв`язку із цим суд звертає увагу, що позивач вказує в позовній заяві, що про існування виконавчого провадження із примусового виконання оскаржуваної вимоги йому стало відомо 28 січня 2022 року.

З наданих позивачем постанов про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника ОСОБА_1 та про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 вбачається, що вони винесенні 28 січня 2022 року та 14 лютого 2022 року, відповідно.

Однак із позовною заявою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4665-25 від 15 червня 2021 року позивач звернувся до суду лише 07 липня 2022 року.

Тобто позивач звернувся до суду за захистом свого права більше ніж через чотири місяці після того як йому стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної вимоги.

Наведені фактичні обставини свідчать, про відсутність в спірних правовідносинах обов`язкової підстави для застосування засобів забезпечення позову істотного ускладнення або неможливості захисту або поновлення порушеного права позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Позивачем не наведено належних та переконливих доказів щодо існування істотних обставин та/або можливих істотних негативних наслідків для позивача, що обґрунтовують необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів позивача та усуне перешкоди у користуванні його майном.

Оскільки оцінку легітимності втручання держави у право позивача розпоряджатись своєю власністю буде надано судом при розгляді цієї справи по суті, а відтак це питання не може бути вирішено при розгляді заяви про забезпечення позову.

Належних та допустимих доказів про існування інших обставин, що є підставами для застосування заходів забезпечення позову в силу статті 150 КАС України, позивачем не наведено.

Відтак, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №68412009 не підлягає до задоволення з огляду на необґрунтованість.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними, скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф.А. Волдінер