Справа № 320/5798/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5798/19 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Рожок В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 09.12.2021) у справі за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП №1902 від 10.09.2019 в частині зменшення тарифу (структури тарифу) на послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ "Київобленерго" шляхом коригування витрат у сумі - 63329,47 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість) відповідно до п.2 постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1852 (з розрахунку на 3 місяці - 253317,88 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість);

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг збільшити тариф (структуру тарифу) на послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ "Київобленерго" шляхом коригування витрат у сумі - 63329,47 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість) відповідно до п.2 постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1852 (з розрахунку на 3 місяці - 253317,88 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання по справі.

Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вчиняти будь-які дії щодо коригування витрат структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП №1852 від 06.09.2019, постанови НКРЕКП №1902 від 10.09.2019 та відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №320/5797/19 при розгляді проєкту постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, або при прийнятті постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якою буде передбачено коригування витрат структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №320/5797/19 у бік зменшення на суму необґрунтованого недовиконання інвестиційної програми, програми ремонтів та надлишково отриманого доходу від здійснення ліцензованої діяльності за 2018 рік.

- вчиняти будь-які дії щодо коригування витрат структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП №1852 від 06.09.2019, постанови НКРЕКП №1902 від 10.09.2019 та відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №320/5797/19 при розгляді проєкту постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, або при прийнятті постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якою буде передбачено коригування витрат структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі", відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2021 у справі №320/5797/19 у бік зменшення на суму необґрунтованого недовиконання інвестиційної програми, програми ремонтів та надлишково отриманого доходу від здійснення ліцензованої діяльності за 2018 рік на суму 37 124,17 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року заяву приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

До набрання законної сили судовим рішенням у цій справі заборонено Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, при встановленні тарифів на послуги з розподілу електричної енергії Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Київські регіональні електромережі" здійснювати коригування витрат у структурі тарифів у бік зменшення на загальну суму 37 124,17 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість) відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №1902 від 10.09.2019 та постанови Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №320/5797/19.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що позивач не надав жодних доказів існування очевидної небезпеки, тобто такої, яка не потребує доведення в суді, заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по справі. Також наголошує на відсутності доказів очевидної протиправності оспорюваного рішення та прямій забороні застосування таких заходів забезпечення позову, передбаченій ст. 151 КАС України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З системного аналізу наведених процесуальних норм слідує, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якої можливо запобігти. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Суд також повинен ураховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/7496/18 та застосована Судом, зокрема у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 420/4037/20.

Відповідно до частини шостої статті 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована із зазначенням:

1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі;

2) у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Відтак, у випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову виходив з того, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Таких доказів не додано також і до апеляційної скарги.

Більш того, судом першої інстанції встановлено, що заявником жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може завдати невідворотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, очевидність ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень заявник пов`язав із загальним непогодженням із визначеним комісією при Міністерстві юстиції України дисциплінарним заходом та його непропорційністю.

Проте такі аргументи потребують дослідження обставин, що стали підставою його прийняття із перевіркою їх доказами та, відповідно, не вказують на очевидність ознак протиправності.

Також слід зауважити, що на час вирішення даної апеляційної скарги, спірний наказ вичерпав свою дію та не встановлює для позивача жодних обмежень.

Зазначені висновки суду першої інстанції апелянтом жодним чином не спростовано.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо відсутності підстав для задоволення заяви приватного акціонерного товариства " ДТЕК Київські регіональні електромережі" про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив правильне судове рішення з додержанням норм процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 150, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства " ДТЕК Київські регіональні електромережі" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.07.2022)