Справа № 420/2976/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2022 року

м. Київ

справа № 420/2976/20

адміністративне провадження № К/990/15913/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мастістого Іллі Андрійовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі №420/2976/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №499 від 27.02.2020 року, №301 о/с від 04.03.2020 року, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №499 від 27.02.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №301о/с від 04.03.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника ізолятору тимчасового тримання №6 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 04.03.2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді.

16 грудня 2021 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Мастістий Ілля Андрійович подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 24 червня 2022 року.

У касаційній скарзі представник позивача посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Частиною другою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або;

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;

4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що суд першої інстанції протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка без наведення будь-яких обґрунтувань, а суд апеляційної інстанції взагалі проігнорував як відповідні доводи апеляційної скарги, так і аналогічне клопотання про виклик свідка.

Натомість не наведено які саме порушення конкретних норм процесуального права допущені судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, та не обґрунтовано в чому саме полягає таке порушення і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, відтак така підстава наведена формально без належного обґрунтування.

Крім того, скаржником в касаційній скарзі зазначено, що суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів у вигляді протоколів допиту та впізнання, які містять відомості, щодо обставин, джерелом яких є фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без їх безпосереднього допиту у суді.

Однак зміст касаційної скарги свідчить про те, що вказані доводи зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням представником позивача у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мастістого Іллі Андрійовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі №420/2976/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №499 від 27.02.2020 року, №301 о/с від 04.03.2020 року, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу- повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова