Справа № 120/2705/22-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2705/22-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

13 липня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №60995562 від 14.02.2022 в сумі 5100 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

08 липня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Надаючи оцінку вказаному клопотанню, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що справу належить розглядати у порядку письмового провадження. При цьому, характер спірних правовідносин не вимагає проведення судового засідання.

Відтак, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №120/2575/19-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

23.10.2019 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/2575/19-а про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

На підставі цього виконавчого документа постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. від 17.01.2020 відкрито виконавче провадження № 60995532 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 28.01.2020 № 0200-0802-5/1787 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі № 120/2575/19-а виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Додатково зазначено, що заборгованість у сумі 63699,07 грн буде виплачена у відповідності з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після взяття судових рішень на облік у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

До цього листа позивач додав перерахунок пенсії по пенсійній справі №69 Міноборони та виплатний протокол.

03.03.2020 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №4059/2.3-22/9, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати документальне підтвердження повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №120/2575/19-а, із наданням обґрунтованої відповіді про проведення перерахунку пенсії за 2019 та 2020 роки, та зменшення її розміру. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного фактичного виконання рішення суду надати до відділу до 18.03.2020 року.

У листі від 17.03.2020 року № 0200-0802-5/11544 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі № 120/2575/19-а виконано у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Додатково зазначено, що заборгованість у сумі 63699,07 грн буде виплачена у відповідності з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після взяття судових рішень на облік у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Звернено увагу, що доплата за період з 16.10.2019 по 31.03.2020 в сумі 8731,33 буде виплачена в квітні 2020 року.

До цього листа позивач додав перерахунок пенсії по пенсійній справі №69 Міноборони та виплатний протокол.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2021 у справі №120/2575/19-а заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2020 року у справі №120/2575/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати протягом 30 днів з дня отримання вказаної ухвали звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2020 року у справі №120/2575/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 09.07.2021 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №120/2575-19-а.

23.11.2021 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №17750/2.3-22/9, відповідно до якої зазначено, що в ході проведення виконавчих дій, боржником нарахована сума по рішенню суду за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 в сумі 82240,98 грн, тому зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати документальне підтвердження щодо виплати нарахованих коштів в сумі 82240,98 грн. В разі невиплати нарахованих коштів, надати нормативно правове обґрунтування, чому не виплачені кошти за рішенням суду яке набрало законної сили 16.10.2019.

У листі від 08.12.2021 № 0200-0802-5/80880 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що нараховану доплату, що виникла внаслідок виконання рішення суду, було переглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перерахунку сума доплати за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 становить 22165,28 грн, яка була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

30.12.2021 відповідачем винесено вимогу державного виконавця №20968/2.3-22/9, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати докази повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду в повному обсязі, надавши протокол перерахунку пенсії за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 на суму 22165,28 грн; надати рішення Комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійного фонду України про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, а саме на суму 63699,07 грн та 82240,98 грн. Обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням щодо повного фактичного виконання рішення суду надати до відділу до 18.01.2022.

У листі від 17.01.2022 № 0200-0802-5/4535 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що на виконання рішення суду, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в наслідок чого розмір заборгованості за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 становить 82240,98 грн, нараховану доплату, що виникла внаслідок виконання рішення суду, було переглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перерахунку сума доплати за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 становить 22165,28 грн, яка була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

14.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області вважає постанову державного виконавця від 14.02.2022 про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із чим звернулось з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання судового рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частин першої-другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У відповідності до п.1, пп.1 п. 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У ч.1 ст.18 вказаного Закону закріплено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом ( п.1,16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

За приписами п. 1 ч.1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб-200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу-300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Статями 1-3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" унормовано, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках-на приватних виконавців. Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За частиною першою статті 6 вказаного Закону систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

За правилами пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі №686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Так, з матеріалів справи з`ясовано, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №120/2575/19-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року без обмеження її максимальним розміром до виплати та з урахуванням уже виплачених сум.

Державним виконавцем 17 січня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як видно зі змісту виконавчого документу, в ньому не зазначено до якого часу Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у Вінницькій області потрібно виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром, а лише вказано з якого часу здійснити перерахунок та виплату такої пенсії, а саме з 01.03.2017 року.

В ході проведення виконавчих дій, боржником надано лист № 0200-0802-5/11544 від 17 березня 2020 року про виконання рішення суду, додавши рішення № 69 та виплатний протокол № 69.

Згідно даного листа зазначено, що сума заборгованості у розмірі 82240,98 грн нарахована за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 буде виплачена у відповідності до Порядку №649. Доплата за період з 16.10.2019 по 31.03.2020 в сумі 8731,33 була виплачена в квітні 2020.

На виконання рішення суду боржником також надано Витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. В даному Витязі зазначено, що період за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення суду: початок періоду 01.03.2017 - кінець періоду 31.03.2020.

Листом №0200-0802-5/80880 від 08.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено, що на підтвердження виплачених сум у відповідності до вимог Порядку №649 ОСОБА_1 10.06.2021 на виконання рішення суду 120/2575/19-а, виплачено доплату за період з 01.03.2017 по 31.12.2017, яка становить 22165,28 грн., замість нарахованих раніше - 82240,98 грн.

30.12.2021 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу щодо надання рішення комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення суду Пенсійного фонду України про відсутність підстав для виплати суми, зазначених в розрахунках, а саме на суму 63699,07 грн та 82240,98 грн, оскільки на момент винесення та виконання судового рішення діяв Порядок №649.

У листі від 17.01.2022 № 0200-0802-5/4535 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що на виконання рішення суду, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок чого розмір заборгованості за період з 01.03.2017 по 15.10.2019 становить 82240,98 грн, нараховану доплату, що виникла внаслідок виконання рішення суду, було переглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. За результатами перерахунку сума доплати за період з 01.03.2017 по 31.12.2017 становить 22165,28 грн, яка була виплачена стягувачу 10.06.2021 на рахунок відкритий у АТ «Ощадбанк».

Колегія суддів звертає увагу, що на виконання даної вимоги Головним управлінням не надано відповідне рішення комісії, оскільки даний лист не є рішенням комісії.

Відповідно до п. 6 Порядку № 649, Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Комісія приймає одне з таких рішень:

про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання. (п. 8 Порядку № 649)

Згідно абз. 2 п. 9 Порядку № 649, рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Судова колегія зазначає, що позивачем спочатку здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2017 по 16.10.2019, а згодом здійснено новий розрахунок заборгованості (без зазначення підстав такого перерахунку) лише за період з 01.03.2017 по 31.12.2017.

Тобто Управлінням безпідставно обмежено максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 за період, визначений судовим рішення, та не виплачено в повному обсязі заборгованості по доплаті.

Окрім того, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2021 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року у справі №120/2575/19-а саме за період з 01.03.2017 по 15.10.2019.

Суд першої інстанції, скасовуючи оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю коштів в Державному бюджеті, взагалі не досліджував підстав для прийняття вказаної постанови. Так, суд звертає увагу, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є те, що пенсійний орган за відсутності рішення комісії Пенсійного фонду України та за наявності ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 09.07.2021, самовільно змінив період проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення штрафу.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.