Справа № 200/18468/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року Справа№200/18468/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

16 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Черкаській області), надісланий на адресу суду 14 грудня 2021 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 27 вересня 2021 року № 9 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 спеціальний стаж та заробітну плату за період роботи в шахті «Червоний партизан» ЗАТ «Зовнішторгсервіс» філія № 2 ЗАТ «Зовнішторгсервіс» СП «Свердловантрацит» ПП «ШУ Червонопартизанське»:

- з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року за професією електрослюсар з повним робочим днем під землею підземної ділянки № 1;

- з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року за професією гірник очисного вибою з повним робочим днем під землею підземної ділянки МДУ-1;

3. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2021 року про перерахунок пенсії по страховому стажу набутому на 01 січня 2004 року відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням спеціального стажу роботи.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

20 грудня 2021 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідачів докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

01 червня 2022 року суд постановив ухвалу, якою повторно витребував у відповідачів письмові докази щодо предмета доказування у справі.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23 вересня 2021 року він звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії по стажу, набутому до 01 січня 2004 року.

Позивач доводив, що разом з заявою про перерахунок пенсії він надав довідки від 06 травня 2019 року № 152/1 та № 53/1 про пільговий стаж та про заробітну плату за періоди роботи з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року, видані так званою «Філією № 2 ЗАТ «Зовнішторгсервіс» закритого акціонерного товариства «Зовнішторгсервіс», що знаходиться на тимчасово окупованій території.

27 вересня 2021 року за результатами розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Черкаській області прийняло рішення № 49, яким відмовило в перерахунку пенсії через те, що подані заявником документи видані незаконними органами так званої «ЛНР», а тому є недійсними.

Позивач стверджував, що наявність у нього пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), підтверджена записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Зауважував, що з огляду на «Намібійські винятки» та практику Європейського суду з прав людини пенсійний орган мав врахувати відомості, наведені в документах, що видані на тимчасово окупованій території.

Рішення про відмову в перерахунку пенсії позивач вважав протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно порушує його право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач 1 ГУ ПФУ в Донецькій області позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Вказував на те, що за наслідками розгляду заяви позивача від 23 вересня 2021 року пенсійний орган прийняв рішення від 27 вересня 2021 року № 49, яким відмовив у проведенні перерахунку.

Відповідач 1 доводив, що рішення, яке є предметом спору, прийнято в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Покликався на постанову Кабінету Міністрів України від 17 березня 2015 року № 254-VІІ та ст. 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207) та зазначав, що будь-які документи, які видані незаконними органами на тимчасово окупованих територіях, є недійсними. До того ж пенсійний орган не може провести перевірку достовірності відомостей, включених в довідки, які видані незаконними органами так званої «ЛНР».

Просив відмовити в позові.

Відповідач 2 ГУ ПФУ в Черкаській області позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Вказував на те, що на підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), за принципом екстериторіальності розглядав заяву ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року про перерахунок пенсії по стажу, набутому до 01 січня 2004 року.

Відповідач 2 доводив, що правомірно відмовив в перерахунку пенсії, оскільки документи, які надав заявник, були видані на тимчасово окупованій території, та, як наслідок, в силу приписів ст. 9 Закону № 1207 вони є недійсними.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 16 травня 2019 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

З 17 липня 2019 року позивачеві призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право) та рішення від 22 лютого 2022 року № 49 про перерахунок пенсії, позивачеві до страхового та спеціального (пільгового) стажу зараховані такі періоди:

01 вересня 1984 року 18 липня 1987 року навчання у вищих/середніх навчальних закладах до страхового стажу;

05 серпня 1987 року 12 листопада 1987 року період роботи до страхового стажу;

25 листопада 1987 року 06 грудня 1989 року військова служба до страхового стажу;

07 грудня 1989 року 30 червня 1990 року навчання у вищих/середніх навчальних закладах до страхового стажу;

06 липня 1990 року 17 жовтня 1993 року період роботи до страхового стажу;

31 січня 1994 року 18 лютого 1996 року період роботи до страхового стажу;

05 вересня 1996 року 30 вересня 2003 року період роботи до страхового стажу;

01 жовтня 2003 року 31 грудня 2003 року період роботи до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

01 січня 2004 року 30 червня 2019 року період роботи до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

01 липня 2019 року 16 липня 2019 року період роботи до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

17 липня 2019 року 15 вересня 2021 року період роботи тривалістю до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

16 вересня 2021 року 30 вересня 2021 року період роботи до страхового стажу.

При цьому, періоди роботи ОСОБА_1 з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року до пільгового стажу за Списком № 1 зараховані не були.

23 вересня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ідентифікаційний код: 21366538) зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис.

На підставі п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснював структурний підрозділ ГУ ПФУ в Черкаській області.

Так, 27 вересня 2021 року відділ перерахунку пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Черкаській області прийняв рішення № 49 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ».

Відмовляючи в перерахунку пенсії, пенсійний орган зазначив, що 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою щодо проведення перерахунку пенсії по страховому стажу, набутому до 01 січня 2004 року, та надав довідку про підтвердження роботи в шкідливих умовах праці за Списком № 1 та довідку про заробітну плату від 06 травня 2019 року № 152/1 та № 53/1, які видані так званою «Філією № 2 ЗАТ «Зовнішторгсервіс» закритого акціонерного товариства «Зовнішторгсервіс» «ЛНР»», за період роботи на шахті «Червоний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит», що знаходиться на непідконтрольній території, за період з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року.

ГУ ПФУ в Черкаській області покликалося на постанову Кабінету Міністрів України від 17 березня 2015 року № 254-VIII та ст. 9 Закону № 1207 і зазначало, що документи, видані незаконними органами так званої «ЛНР», не мають юридичної сили.

Як наслідок, надані заявником для перерахунку страхового (трудового) стажу довідки є недійсними, а тому не можуть слугувати підставою для обчислення спеціального стажу та заробітної плати за періоди роботи ОСОБА_1 з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року.

З огляду на викладене відділ перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Черкаській області прийняв рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за його заявою від 23 вересня 2021 року.

Позивачу роз`яснено, що він має право оскаржити це рішення в адміністративному або судовому порядку.

Листом від 02 жовтня 2021 року № 0500-1520-9/79925 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило позивачеві, що за наслідками розгляду його заяви від 23 вересня 2021 року прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Рішення ГУ ПФУ в Черкаській області, яке є предметом спору, надіслане на адресу позивача разом з листом ГУ ПФУ в Донецькій області.

З приводу періодів роботи, на зарахування яких до спеціального (пільгового) стажу претендує позивач, суд встановив такі обставини.

Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 свідчать про таке:

[…]

запис 8 06 липня 1990 року на підставі наказу від 06 липня 1990 року № 383к позивач був прийнятий на роботу на шахту «Червоний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит» на видобувну ділянку електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею;

запис 9 17 жовтня 1993 року на підставі наказу від 22 жовтня 1993 року № 704к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням;

запис 10 31 січня 1994 року на підставі наказу від 02 лютого 1994 року № 71к позивач був прийнятий на роботу на шахту «Красний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит» гірничим робочим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

запис 11 28 жовтня 1994 року на підставі наказу від 28 жовтня 1994 року № 705к про атестацію гірничий робочий очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

запис 12 18 лютого 1996 року на підставі наказу від 18 лютого 1996 року № 118к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

[…].

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06 травня 2019 року № 152/1, яка видана так званою «Філією № 2 закритого акціонерного товариства «Зовнішторгсервіс» «ЛРН»», ОСОБА_1 працював повний робочий день на шахті «Червоний партизан» і в періоди з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року виконував гірничі роботи:

з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року за професією електрослюсар з повним робочим днем під землею підземної ділянки № 1, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1010100а, код КП 7241.2, постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 (03 роки 02 місяці 14 днів);

з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року за професією гірничий робочий очисного забою з повним робочим днем під землею підземної ділянки МДУ-1, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1010100а, код КП 7111.2, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (02 роки 00 місяців 10 днів).

Довідка видана на підставі особової картки Т-2, особових рахунків на заробітну плату, спусків-підйомів в шахту, наказу про атестацію робочих місць від 28 жовтня 1994 року № 105к.

Довідка від 06 травня 2019 року, видана так званою «Філією № 2 закритого акціонерного товариства «Зовнішторгсервіс» «ЛРН»», містить додаткові відомості про дні, коли позивач не перебував на підземних роботах в шахті в 1990-1995 роках, зокрема в липні 1990 року 2 дні донор, в березні 1991 року 6 днів страйку, в квітні 1991 року 2 дні донор, в липні 1991 року 3 дні лікарняний, листопад 1991 року 2 дні донор, червень 1992 року 2 дні донор, жовтень 1992 року 2 дні донор, грудень 1992 року 1 день лікарняний без оплати, березень 1993 року 2 дні страйк, червень 1993 року 5 днів страйк, січень 1994 року 1 день УКК, лютий 1994 року 2 дні УКК, червень 1995 року 5 днів відпустка без збереження заробітної плати.

Довідка від 06 травня 2019 року № 53/1 з доповненням від 06 травня 2019 року № 53/2, видана так званою «Філією № 2 закритого акціонерного товариства «Зовнішторгсервіс» «ЛРН»», містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_2 за період його роботи з липня 1990 року по жовтень 1993 року та з січня 1994 року по лютий 1996 року і видана на підставі особових рахунків та розрахунково-платіжних відомостей на заробітну плату.

До позовної заяви позивачем також доданий наказ шахти «Червоний партизан» виробничого об`єднання «Свердловантарцит» від 28 жовтня 1994 року № 705к «Про результати атестації робочих місць», згідно з яким робота за професіями «електрослюсар підземний» та «гірничий робочий очисного забою підземний» дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи суду не надали.

Суд зауважує, що ухвалами від 20 грудня 2021 року та від 01 червня 2022 року витребував у відповідачів пенсійну справу ОСОБА_1 з усіма наявними в ній матеріалами; заяву позивача про перерахунок пенсії від 23 вересня 2021 року та всі документи, що були подані разом з нею; рішення про відмову в перерахунку пенсії від 27 вересня 2021 року № 49 та всі документи, що слугували підставою для його прийняття; розрахунок загального та пільгового стажу, проведений пенсійний органом під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії (форма РС-право); всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

В повному обсязі витребувані докази суду не надані, у зв`язку з тим, що, як зазначає ГУ ПФУ в Донецькій області, на період воєнного стану з метою захисту персональних даних осіб обмежений доступ посадових осіб пенсійного органу до сканованих копій документів, що містяться в електронних пенсійних справах.

За цих обставин справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

П. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 1. Підземні роботи розділу І. Гірничі роботи (Видобуток вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, слюди, солі та інших рудних і нерудних корисних копалин підземним способом. Будівництво шахт і рудників. Будівництво метрополітенів та інших підземних споруд) Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, включені всі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землю на обслуговуванні вказаних вище робітників та службовців (медперсонал підземних (здравпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

До підрозділу 10100000 І. Гірничі роботи; 10100000 Видобуток корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних спору; 10101000 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і в копальнях по видобутку корисних копалин; у геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, рудників, копалень; розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, включені: 1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Отже, робота за професіями «електрослюсаря» та «гірничого робочого очисного забою» з повним робочим днем під землею дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788).

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (зокрема, уточнюючих довідок, відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, тобто станом на 23 вересня 2021 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 14 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 30 березня 2021 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів:

єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства;

централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій;

мінімізація особистих контактів з громадянами;

відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу;

попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про […], перерахунок пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про […], перерахунок пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 […]

Днем звернення за перерахунком пенсії, […] вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Відповідно до п. 2.7 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, […], а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. пп. 2-4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

В свою чергу п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачає, що до заяви про призначення (перерахунок) пенсії додаються такі документи:

[…]

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення.

[…]

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

[…]

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

[…].

А п. 2.6 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначає перелік документів, які надаються при призначенні (перерахунку) до пенсій надбавок, допоміг, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень.

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, […] приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

[…].

Аналіз положень п. 1.1 розділу І, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення (перерахунок) пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто до сервісного центру) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіального органу Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто територіальному органу Пенсійного фонду України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Черкаській області рішення від 27 вересня 2021 року № 49 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ».

Цим рішенням позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по стажу, набутому до 01 січня 2004 року.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Черкаській області належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови в перерахунку пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачу до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 1 періодів роботи з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року, суд зазначає таке.

В період з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року ОСОБА_1 працював на шахті «Червоний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит» електрослюсарем з повним робочим днем під землею, а з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем під землею.

Під час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 пенсійний орган зарахував ці періоди до страхового стажу позивача, проте до пільгового стажу за Списком № 1 ці періоди зараховані не були.

Робота позивача за професіями, які передбачені Списком № 1, з повним робочим днем під землею підтверджена належним чином оформленими записами в трудовій книжці (№№ 8-9 та №№ 10-12 відповідно).

Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування до його спеціального (пільгового) стажу за Списком № 1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, періодів роботи з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року.

Як свідчить рішення, яке є предметом спору, ГУ ПФУ в Черкаській області відмовило позивачеві в перерахунку пенсії на тій підставі, що уточнюючі довідки та довідки про заробітну плату за вказані вище періоди видані незаконними органами, створеними на тимчасово окупованій території України.

Вирішуючи питання щодо можливості врахування відомостей, наведених у довідках, виданих підприємствами, установами, організаціями незаконних органів, утворених на тимчасово окупованих територіях України, суд виходить з такого.

Місто Луганськ включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).

Постановами Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІ та № 254-ІІV це місто визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 4 Закону № 1207 на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Ч. 1 ст. 17 Закону № 1207 передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із ст. 18 Закону № 1207 громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону № 1207 передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, Верховний Суд в постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а, від 18 квітня 2019 року у справі № 344/16404/16-а вважав необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року), згідно з якими:

«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважає ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, на думку Верховного Суду, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

З цього приводу суд зауважує, що в даному випадку можливим є застосування загальних принципів («Намібійських винятків»), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантованого йому права на належне пенсійне забезпечення.

Виходячи з цих міркувань, пенсійний орган мав прийняти до розгляду та взяти до уваги відомості, наведені в документах, виданих підприємствами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, (зокрема, в довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06 травня 2019 року № 152/1, в довідці про заробітну плату від 06 травня 2019 року № 53/1, які позивач надав разом з заявою про перерахунок пенсії).

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке (яка) знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року по справі № 423/3544/16-а, від 11 липня 2019 року по справі № 242/1484/17, від 26 березня 2020 року по справі № 414/1864/16-а.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 27 вересня 2021 року № 49 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 » підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, ГУ ПФУ в Черкаській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 27 вересня 2021 року № 49 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 » є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне пенсійне забезпечення належить також застосувати такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області:

- зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, періоди роботи на шахті «Червоний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит» з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року електрослюсарем з повним робочим днем під землею та з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем під землею;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року про перерахунок пенсії по страховому стажу, набутому до 01 січня 2004 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Покладання на відповідача 2 обов`язку повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, передбачає, що під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року пенсійному органу належить врахувати відомості, викладені в довідках від 06 травня 2019 року № 152/1 та від 06 травня 2019 року № 53/1, що були надані заявником разом з відповідною заявою.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що в п. 3 прохальної частини позовної заяви допущена описка у даті заяви про перерахунок пенсії, а саме вказано 27 вересня 2021 року, хоча така заява була подана 23 вересня 2021 року.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Черкаській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у проведенні такого перерахунку.

Отже, саме на ГУ ПФУ в Черкаській області суд покладає обов`язок зарахувати вказані вище періоди до спеціального (пільгового) стажу позивача та повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії.

Як наслідок, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Черкаській області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ідентифікаційний код: 21366538, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 195) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27 вересня 2021 року № 49 «Про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи на шахті «Червоний партизан» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Свердловантрацит»:

з 06 липня 1990 року по 17 жовтня 1993 року електрослюсарем з повним робочим днем під землею;

з 31 січня 1994 року по 18 лютого 1996 року гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем під землею.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 вересня 2021 року про перерахунок пенсії по страховому стажу, набутому до 01 січня 2004 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 14 липня 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко