Справа № 420/6969/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6969/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (; адреса: вул. Завгороднього, буд.29, с.Тузли, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68160) до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (; адреса: Горького, 17/12, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68160) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови №68853637 від 22.04.2022 року та №68853690 від 22.04.2022 року державного виконавця Мотуз І.М.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2022 року справа №420/6969/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4962 грн., копії постанови державного виконавця Мотуз І.М. №68853690 від 22.04.2022р., належної якості копії постанови старшого державного виконавця Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №67979641 від 18.04.2022р. та надання копії позовної заяви з додатками для відповідача.

02.06.2022р. до суду надійшла заява Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про зменшення розміру позовних вимог та виправлення недоліків позовної заяви, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №68853637 від 22.04.2022 року державного виконавця Мотуз І.М. Ухвалою суду від 07.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених ст.287 КАС України, призначено судове засідання на 15.06.2022 року.

Судове засідання, призначене на 15.06.2022 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Аракелян М.М. у відпустці та було перенесено на 27.06.2022 року.

У судове засідання 27.06.2022 року представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином. Представник відповідача 27.06.2022 року надіслав суду заяву з проханням провести судове засідання без його участі та рішення за результатами розгляду справи ухвалити на розсуд суду.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог позову вказано, що постанова №68853637 від 22.04.2022 року про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 26000грн. підлягає скасуванню, оскільки:

- державним виконавцем пропущений встановлений законом строк на відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору враховуючи закриття виконавчого провадження №.04.2022 року із дотриманням норм Закону, постанова про стягнення виконавчого збору мала б бути зареєстрована в автоматизованій системі виконавчого провадження не пізніше 19.04.2022 року, а виконавче провадження відкрито не пізніше 20.04.2022 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження №68853637 про стягнення виконавчого збору винесена 22.04.2022 року, що є грубим порушенням строків, наданих Законом державному виконавцю відповідно до п.8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, а також принципу законності строків виконавчого провадження, закріплений в п.7 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»;

- рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/13357/21, стосовно якого було відкрито виконавче провадження №67979641 від 23.12.2021 року, було виконано Тузлівською сільською радою добровільно, без застосування з боку Татарбунарського ВДВС ПМУМЮ м. Одеса дій примусового характеру щодо виконання рішення;

- постанова про закриття виконавчого провадження від 18.04.2022 року була надіслана відповідачу лише 13.05.2022 року, що є грубим порушенням принципів гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження та забезпечення права на оскарження рішень.

14.06.2022 року до суду надійшли заперечення Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на позов Тузлівської сільської ради, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що відповідно до відповіді від Тузлівської сільської ради про виконання зобов`язань виконавчого листа №420/13357/21 від 29.11.2021 року, відповідне зобов`язання було виконано позивачем 27.01.2022 року. Тобто зобов`язання фактично було виконано Тузлівською сільською радою через 45 днів з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте боржником було проігноровано сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що є обов`язковими при виконанні виконавчих проваджень у відповідності до п.3 ст.27 та ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», всупереч тому, що боржнику було відомо про стягнення виконавчого збору та витрат з 04.01.2022 року. Постанова про закінчення виконавчого провадження №67979641 була винесена 18.04.2022 року (направлена боржнику простою кореспонденцією) та зареєстрована постанова про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчих проваджень від 21.04.2022 року у зв`язку із загруженістю відповідного спеціаліста відділу. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №68853690 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та виконавчого провадження №68853637 про стягнення виконавчого збору були відкриті державним виконавцем 22.04.2022р. та направлені боржнику замовним листом, про що свідчить роздруківка трекінгу від Укрпошти.

Дослідивши наявні у матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №420/13357/21 зобов`язано Тузлівську сільську раду Білгород-Дністровського району повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 19.04.2021 про надання дозволу на оформлення права користування земельною ділянкою орієнтованою площею 0,0576 га (відповідно до пп. 47 додатку Е.4 (Площа земельних ділянок установ та органiзацiй обслуговування) Державних будiвельних норм Б.2.2-12:2018 Планування і забудова територiй) на умовах оренди для обслуговування нежитлової будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та який належить позивачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних (електронних) торгiв вiд 30.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області А.А.Гайдаржи та зареєстрованого в реєстрі №1426 з прийняттям обґрунтованого рішення. 29.11.2021р. у справі виданий виконавчий лист.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановами Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.12.2021 року:

- відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/13357/21, виданого 29.11.2021 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с.63);

- визначено для боржника (Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області) розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69грн.; загальна сума мінімальних витрат:300грн. (а.с.54);

- стягнуто з боржника Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області виконавчий збір у розмірі 26000грн. під час виконання виконавчого листа №420/13357/21, виданого 29.11.2021р. Одеським окружним адміністративним судом (постанова ВП № 67979641 )(а.с.63).

Копія цієї постанови була надіслана боржнику 23.12.2021р. (а.с.62) та отримана останнім 04.01.2022 року (а.с.52).

27.01.2022 року позивач надіслав відповідачу лист №02-21/85, в якому зазначив, що 26.01.2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13357/21 виконане. В додатки до листа надано рішення Тузлівської сільської ради №24/456-VII від 26.01.2022 року «Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_2 » (а.с.54-56).

28.01.2022 року Тузлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області надіслала відповідачу лист, в якому просила закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13357/21 (а.с.57).

Постановою Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №67979641 від 18.04.2022 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»:

- закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13357/21, виданого 29.11.2021 року;

- виведено в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.34-35).

Постановою Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП №68853637 від 22.04.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови ВП № 67979641 від 23.12.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 26000грн. (а.с.61).

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою, другою та четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч.5 ст.74 Закону рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Тузлівською сільською радою постанова про стягнення виконавчого збору від 23.12.2021 року оскаржена не була, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Згідно із п.5 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до Закону та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства прийнято наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02 квітня 2012 року № 512/5 (надалі Інструкція №512/5).

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону № 1404-VIII. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

На виконання вимог Інструкції №512/5 та Закону № 1404-VIII відповідачем 21.04.2022 року зареєстровано в автоматизованій системі виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 23.12.2021 року ВП №67979641, як виконавчий документ, що визнається відповідачем у запереченнях на позов.

Дійсно у даному випадку має місце порушення строків реєстрації автоматизованій системі постанови про стягнення виконавчого збору від 23.12.2021 року (постанова зареєстрована 21.04.2022 року замість 19.04.2022 року наступного дня після прийняття постанови про закриття виконавчого провадження від 18.04.2022 року).

Проте за переконанням суду таке порушення не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки:

по-перше постанова про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору була прийнята 22.04.2022 року тобто наступного дня після реєстрації постанови про стягнення виконавчого збору від 23.12.2021 року 21.04.2022 року;

по-друге позивач при зверненні до суду з позовом обґрунтував порушення своїх прав процедурними недоліками (діями, бездіяльністю) відповідача, проте дії або бездіяльність державного виконавця не оскаржує.

В частині посилань позивача про добровільне виконання позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13357/21, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч.1, 2 ст.42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 5 ст. 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 17 ч. 1 ст. 39 цього Закону.

З аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення; про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем приймається постанова про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

При цьому стягнення виконавчого збору є дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється лише фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження) та не ставиться у залежність від фактично вчинених дій щодо примусового виконання. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VIII не передбачено.

Така правова позиція також наведена у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 360/3324/19 та від 23.12.2020 у справі № 620/334/20.

З матеріалів справи вбачається (а.с.63), що 23.12.2021 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №420/13357/21, виданого 29.11.2021р. Одеським окружним адміністративним судом.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову від 23.12.2021 року про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 26000 грн. у виконавчому провадженні ВП №67979641.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/13357/21 виконано не було, заяву ОСОБА_1 було розглянуто на сесії Тузлівської сільської ради лише 26.01.2022 року, що підтверджується відповідним рішенням, прийнятим за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 (а.с.54-55).

Суд наголошує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. Водночас стягнення з боржника виконавчого збору у постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Посилання позивача на те, що державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання рішення суд вважає безпідставними, оскільки положеннями ст. 27 Закону № 1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується шляхом відкриття нового виконавчого провадження у разі, якщо боржник не виконав рішення суду до відкриття виконавчого провадження за ним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За сукупністю вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, адже спірна постанова є обгрунтованою та законною в частині стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (; адреса: вул. Завгороднього, буд.29, с.Тузли, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68160) до Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (; адреса: Горького, 17/12, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68160) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.