Справа № 560/6330/22
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6330/22
РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його трудової діяльності з 30.11.1981 по 15.03.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його трудової діяльності з 30.11.1981 по 15.03.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому неправомірно відмовлено у врахуванні до страхового стажу періоди роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, оскільки цей стаж роботи був наявний в позивача на день призначення пенсії, а саме з 16.12.2021 та підтверджений трудовою книжною. Позивач вважає відмову протиправною та просить суд позов задовольнити.

На адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначає, що при призначенні пенсії позивачу не було враховано період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990, оскільки запис про прийняття на роботу внесено в трудову книжку позивача з порушеннями.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

Ухвалою від 16.06.2022 суд відкрив провадження в даній справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 16.12.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач пенсії відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Пенсію позивачу обчислено з урахуванням страхового стажу 28 років 7 місяців 7 днів (зараховано по 31.12.2021) заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.12.2021.

15.04.2022 позивач, звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо правильності обчислення страхового стажу.

Листом головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №2200-0304-8/34251 від 27.05.2022 позивача повідомлено про відсутність підстав для зарахуванням періодів роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 згідно записів №№4-8 трудової книжки, оскільки в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу не зазначено назву підприємства на яке прийнято на роботу, та наявне виправлення дати прийняття на роботу. Крім того, запис про прийняття на роботу завірено печаткою, яку неможливо ідентифікувати, тобто трудова книжка позивачки заповнена з порушенням вимог пункту 2.13 Інструкції, Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637 позивач не надав.

Вважаючи, що йому протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 4 Закону №1058 визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII).

Обчислення трудового стажу проводиться відповідно до норм Закону України від 05.11.1991 №1788 "Про пенсійне забезпечення" та постанови КМУ від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Суд встановив, що згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 29.07.1980, позивач:

- запис №4 від 30.11.1981 "зарахований токарем II розряду Сохужинецького торфопідприємства. Наказ № 48 від 30.11.1981". Підпис директора торфопідприємств та печатка проставлені;

- запис №5 від 21.02.1983 року "реорганізовано Сухожинецьке торфопідприємство в Сухожинецьку виробничу ділянку Карпіловського торфопідприємства". Наказ № 11 від 21.02.1983. Підпис директора торфопідприємства та печатка проставлені;

- запис №6 від 01.01.1985 "Сохужинецька виробнича ділянка на підставі наказу Подільського торфопідприємства передана у відомче підпорядкування Грузевицькій виробничій ділянці". Наказ №5 від 09.01.1985;

- запис №7 від 04.07.1988 "на підставі рішення атестаційної комісії, пр.№34 А від 02.02.1988 Грузевицької виробничої ділянки встановити III розряд токаря". Наказ №684 від 04.07.1989;

- запис №8 "звільнити з роботи по ст. 36 п. 1. КЗпП УРСР". Наказ №28 від 15.03.1990" Підпис директора торфопідприємства та печатка проставлені.

Як встановив суд, позивачу відмовлено у зарахуванні трудового стажу з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, згідно записів №№4-8 трудової книжки, оскільки в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу не зазначено назву підприємства на яке прийнято на роботу, та наявне виправлення дати прийняття на роботу. Крім того, запис про прийняття на роботу завірено печаткою, яку неможливо ідентифікувати, тобто трудова книжка позивача заповнена з порушенням вимог пункту 2.13 Інструкції, Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, що передбачено Порядком 637 позивач не надав.

Дослідивши вказану копію трудової книжки, суд відмічає, що з неї чітко вбачаються у записі №4 дата прийняття позивача на роботу токарем II розряду Сохужинецького торфопідприємства. Наказ № 48 від 30.11.1981.

Крім того, у записі №8 зазначено, "звільнити з роботи по ст. 36 п. 1. КЗпП УРСР". Наказ №28 від 15.03.1990.

Тому суд дійшов висновку, що позивач з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_3 від 29.07.1980.

Отже, трудова книжка містить відомості про трудову участь позивача за спірний період, ці дані є беззаперечними та достовірними.

Суд вважає твердження відповідача безпідставними, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд вважає, що позивач, як працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17, у постановах від 12.12.2019 у справі №674/1579/16-а, 20.02.2020 у справі № 607/14316/16-а, №171/1900/16-а, від 27.04.2020 у справі №648/1613/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на підставі вищевказаних документів, трудовий стаж роботи позивача з 30.11.1981 по 15.03.1990 підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи та підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн, понесені позивачем витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 весь період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області, з врахуванням вже зарахованих періодів роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити з дати призначення пенсії - 16.12.2021, ОСОБА_1 пенсію з дорахуванням стажу роботи з 30.11.1981 по 15.03.1990 в Сухожинецькому торфопідприємстві Ізяславського району, Карпилівському торфопідприємстві Білогірського району та Грузевицької виробничої ділянки Хмельницького району Хмельницької області (з врахуванням вже зарахованих періодів роботи), з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.О. Михайлов