Справа № 260/2033/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року м. Ужгород№ 260/2033/22
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у врахуванні до пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду роботи з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року у ЗАТ «Тересв`янський ДОК»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 05.05.1982 по 24.05.2007 рр. в ЗАТ «Тересв"яський ДОК"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 періодів його роботи: з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яський ДОК» починаючи з часу набуття ним права на пенсію

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області позивачу призначено пенсію у мінімальному розмірі. Відповідно до відповіді відповідача, пенсію позивача призначено з урахуванням 22 років 25 днів страхового стажу. Крім того, у даному листі повідомлено, що до страхового стажу не враховано період роботи з 05.05.1982 року по 31.12.1997 року, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи наявна архівна довідка № 07-04/1133 від 05.10.2018 року, видана Архівним відділом Тячівської районної Державної адміністрації Закарпатської області, про те, що неможливо підтвердити звільнення та заробітну плату про вказаний період, оскільки книги заробітної плати до Архіву не надходили. У зв`язку з чим, неможливо підтвердити вищевказаний період первинними документами. Також до стажу не зараховано період з 03.01.1995 року по 31.08.1998 року у зв язку з відсутністю відомостей щодо сплати податків у довідці, виданій ДПІ у Тячівському районі. Тобто, основною підставою для не врахування до стажу роботи з по 31.12.1997 року Пенсійний фонд вважає саме не можливістю підтвердити період позивача. Вважає, що вищезазначені дії, прийняті за відсутності підстав, а тому відповідно є протиправними, тому і звертається до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що Головним управлінням до страхового стажу не враховано період роботи з 05.05.1982 року по 31.12.1997 року, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи наявна архівна довідка №07-04/1133 від 05.10.2018 року, видана Архівним відділом Тячівської районної Державної адміністрації Закарпатської області, про те, що неможливо підтвердити звільнення та заробітну плату про вказаний період, оскільки книги заробітної плати до ОСОБА_2 не надходили. У зв`язку з чим, неможливо підтвердити вищевказаний період первинними документами. Вказує, що Головним управлінням до страхового стажу не враховано період роботи з 05.05.1982 року по 31.12.1997 року, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи наявна архівна довідка №07-04/1133 від 05.10.2018 року, видана Архівним відділом Тячівської районної Державної адміністрації Закарпатської області, про те, що неможливо підтвердити звільнення та заробітну плату про вказаний період, оскільки книги заробітної плати до ОСОБА_2 не надходили. У зв`язку з чим, неможливо підтвердити вищевказаний період первинними документами. Головним управлінням до стажу не зараховано період з 03.01.1995 року по 31.08.1998 року у зв`язку із відсутністю відомостей щодо сплати податків у довідці, виданій ДП1 у Тячівському районі за цей період. Звертає увагу суду на те, що З AT «Тересв`янський ДОК» подав відомості про застрахованих осіб за звітні періоди : 1999 рік, 2000рік, 2001рік, 2002 рік, 2003 рік, 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік, 2007 рік, до системи персоніфікованого обліку "Індивідуальні відомості про застраховану особу", але у списках працюючих ОСОБА_3 не значиться. Вказує, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 самого ОСОБА_4 , що містяться в системі персоніфікованого обліку, відсутні будь-які дані про період роботи в ЗАТ «Тересв"янський ДОК». З огляду на встановлені вище обставини вважає, що Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами і підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що 22 червня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на підтвердження мого страхового стажу надав визначені Порядком подання та оформлення документи для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 всі необхідні документи.

Після подання заяви та всіх документів позивачу призначено пенсію у мінімальному розмірі. 04.05.2022 року направив офіційну заяву, на яку позивачу відповідачем надано відповідь від 19.05.2022 року № 1458-1655/П-02/8-0700/22 про те, що пенсію призначено з урахуванням 22 років 25 днів страхового стажу. У даному листі позивача повідомлено, що до страхового стажу не враховано період роботи з 05.05.1982 року по 31.12.1997 Року, оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи наявна архівна довідка № 07-04/1133 від 05.10.2018 року, видана Архівним відділом Тячівської районної Державної адміністрації Закарпатської області, про те, що неможливо підтвердити звільнення та заробітну плату про вказаний період, оскільки книги заробітної плати до Архіву не надходили. У зв`язку з чим, неможливо підтвердити вищевказаний період первинними документами. Також до стажу не зараховано період з 03.01.1995 року по 31.08.1998 року у зв язку з відсутністю відомостей щодо сплати податків у довідці, виданш ДПІ у Тячівському районі.

Тобто, основною підставою для не врахування до стажу роботи з 05.05.1998 року по 31.12.1997 року Пенсійний фонд вважає саме не можливістю підтвердити період роботи позивача.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 НОМЕР_1 чітко зазначено де саме працював позивач та зазначені накази на прийняття на роботу та звільнення з роботи. Такі записи є послідовні, не містять виправлень та підтверджені підписом та печаткою керівника, а саме: - Запис № 5: - « 05.05.1982 року прийнятий на роботу столярем у Тересв янський ДОК» згідно з наказом № 233-к від 05.05.1982 року; -Запис № 6: - «о6.о1.1995 року переведений згідно з наказом № 5-к від 06.01.1995 року; -Запис № 7 - « 24.05.2007 року звільнений з роботи за власним бажанням, згідно з наказом від 24.05.2007 року.

Тобто у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні як печатки, так і підписи керівника при внесенні відповідних записів.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право відповідача на проведення перевірки. У відповідності до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Крім того, відповідно до пункту 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію, повинен надавати допомогу непрацюючим особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Частиною 1 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пункту 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 3 даного Порядку, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, Порядок ведення трудових книжок, у період з 01.06.1977 р. по 15.01.2002 р. був урегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162), та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція 58), що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналогічна норма міститься також в пункті 2.4 Інструкції № 58, відповідно до якої усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08,1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 3 даного Порядку, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стаж/ приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 зазначеного Порядку ( 637-93-п) передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установі, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Виходячи зі змісту вказаних норм, що для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, визначено трудову книжку. За її відсутності черговим елементом для підтвердження стажу виступають: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За неможливості підтвердити наявний трудовий стаж будь-якими документами, законодавцем передбачено останній по черговості спосіб, а саме: встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Записи про прийняття та звільнення з роботи позивача з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яськии ДОК» є послідовними, вчинені за підписом відповідальних посадових осіб та скріплені печатками організацій, а тому не викликають сумніву у їх достовірності.

Судом з`ясовано, що Тересв`янський ДОК тривалий період перебував у процедурі ліквідації, практично всі документи були затоплені, крім того основна частина документів взагалі втрачена, тобто до архівного відділу Тячівської РДА було передано лише дуже незначну частину документів, які не можуть однозначно підтвердити щомісячний факт нарахування заробітної плати та роботи людини в ЗАТ «Тересв`янський ДОК».

Щодо посилання відповідача на обставину того, що період з 03.01.1995 року по 31.08.1998 року не враховано до трудового стажу у зв язку з відсутністю відомостей щодо сплати податків у довідці, виданій ДПІ у Тячівському районі, і те що в матеріалах електронної пенсійної справи наявна архівна довідка № 07-04/1133 від 05.10.2018 року, видана Архівним відділом Тячівської районної Державної адміністрації Закарпатської області, про те, що неможливо підтвердити звільнення та заробітну плату про вказаний період, оскільки книги заробітної плати до Архіву не надходили, суд зазначає, що не впорядкованість трудової документації, не передання документів на зберігання до архіву, ліквідація організації, відсутність інших відомостей не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи позивача з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудових книжок та бухгалтерських документів на підприємстві, їх зберігання, а тому це не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.

Судом встановлено, що період з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яськии ДОК» частково зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, разом з тим, відповідачем не доведено підставності не врахування іншої частини трудового стажу, що був не врахований.

Належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою підтверджується, що ОСОБА_1 має право на включення періодів роботи з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яськии ДОК» до страхового стажу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Таким чином, відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, оскільки відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та до висновку про протиправність дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахуванні до пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду роботи з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року у ЗАТ «Тересв`янський ДОК» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 05.05.1982 по 24.05.2007 рр. в ЗАТ «Тересв"яський ДОК" та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів його роботи: з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яськии ДОК» починаючи з часу набуття ним права на пенсію

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується матеріалами справи

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправність дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо неврахуванні до пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду роботи з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року у ЗАТ «Тересв`янський ДОК».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 05.05.1982 по 24.05.2007 рр. в ЗАТ «Тересв"яський ДОК" та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів його роботи: з 05.05.1982 року по 24.05.2007 року в ЗАТ «Тересв`яськии ДОК» починаючи з часу набуття ним права на пенсію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору