Справа № 947/36219/21
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2022-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участю:

секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

представника позивача адвоката Позднякова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову ЕАО №4961809, винесену 28.10.2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції батальйону №1, роти №5, лейтенантом поліції Петровським Дмитром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження по адміністративної справі про притягнення її до адміністративної відповідальності по ч.6 ст. 122 КУпАП по обставинам 28.10.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, так як п.8.4 Правил дорожнього руху у вигляді зупинки на місці, яке позначено дорожнім знаком 3.8. місце для стоянки з додатковою табличкою до нього 7.17 для осіб з інвалідністю, вона не порушувала здійснюючи зупинку у даному місці іу зв`язку із висадкою пасажира з інвалідністю.

У відзиві представник відповідача заперечував проти задоволення позову, та наполягав на відсутності доказів того, що зупинка транспортного засобу була здійснена саме у зв`язку із висадкою пасажира з інвалідністю.

Як встановлено у судовому засіданні 28 жовтня 2021 року , приблизно 17:10 годин ОСОБА_1 здійснила зупинки на належному їй автомобілі TOYOTA RAV-4, р/н НОМЕР_1 на автомобільної стоянці торгівельного центру « Мегадом» , розташованого у м. Одесі, за адресою: пл. Толбухіна, 142 , на стоянковому місці позначеному дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «для осіб з інвалідністю». Разом із водієм на пасажирському місці перебувала ОСОБА_2 , яка є інвалідом 3-групи ,згідно довідки МСЕК серії 2-20 СМ №017576 від 25.06.2007 року, яка вийшла з машини і пішла до торгівельного центру а водій залишилась її чекати у автомобілі.

В той же час, ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором роти №5 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Петровським Д.С. було виявлено розташування вищевказаного транспортного засобу, на якому відсутня позначка « водій-інвалід», у зв`язку із чим інспектором було винесено постанову серії ЕАО №4961809 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 1700 грн., за порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху та ч.6 ст. 122 КУпАП України.

З наданих представником відповідача в якості доказів відео файлів з нагрудної камери інспектора вбачається що водій, яка перебувала на момент підходу інспектора за кермом зупиненого транспортного засобу, повідомила що вона чекає особу з інвалідністю, однак жодних перевірок на підтвердження або спростування даного факту інспектором не було здійснено.

Відповідно до ст. 8 Конституції Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 1.35 розмітки , зазначеної у Правилах Дорожнього Руху України - відповідний знак позначає місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.6 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема: за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку під час розгляду справи представником суб`єкта владних повноважень не було доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 122 КУпАП у зв`язку із порушенням права зупинки ( стоянки ) на місці, що позначено дорожньою розміткою, на якому дозволено стоянки ( зупинки ) лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, так як під час розгляду адміністративної справи на місці події належним чином не було перевірено ствердження водія та особи, який має інвалідність, що зупинка ( стоянка ) транспортного засобу на такому місці відповідала вимогам закону, так як була обумовлена перевезенням на даному транспортному засобі особи з інвалідністю.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної ( місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5 ) , Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ) про визнання дій протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову ЕАО №4961809, винесену 28.10.2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції батальйону №1, роти №5, лейтенантом поліції Петровським Дмитром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративної справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.6 ст. 122 КУпАП по обставинам 28.10.2021 року.

Повне судове рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 13.06.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.