Справа № 640/5726/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5726/20 Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю., Черпіцької Л.Т.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- зобов`язати Київський міський військовий комісаріат підготувати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 замість поданої довідки в 2018 році на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», враховуючи у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, посадовий оклад у розмірі, який відповідає 54 тарифному розряду та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для проведення її перерахунку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми права.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що типова посада «начальник управління» будь-якої військової ланки згідно Схеми відповідає 54 тарифному розряду, а встановлення тарифного розряду по посаді, виходячи з розміру посадового окладу, визначених на підставі додатку 4 Наказу МОУ № 90 є помилковим.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

17 січня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Київського міського військового комісаріату, в якому відповідач підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач наводить доводи, аналогічні викладеним у відзиві в суді першої інстанції та зазначає, зокрема, що відповідно до пункту 2 Додатку 4 наказу № 90 військова посада Начальник управління дорівнює 51 тарифному розряду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений з військової служби наказом командуючого Національної гвардії України від 14.05.1997 № 99 з посади начальника фінансового управління Головного управління командуючого Національною гвардією України, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію у відповідності до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.01.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців відповідачем виготовлено та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до якої станом на 01.03.2018 розмір грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, складається: посадовий оклад - 8880,00 грн., (51 тарифний розряд, коефіцієнт 5,04); оклад за військовим званням - 1480,00 грн. ( коефіцієнт 0,84); надбавка за вислугу років (50%) - 5180,00 грн., усього: 15540,00 грн.

У квітні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку розміру грошового забезпечення, а саме зміни тарифного розряду.

Листом Київського міського військового комісаріату від 23.04.2019 №ВСЗ-1659 повідомлено позивача про те, що згідно особово-пенсійної справи (ФА-128806) встановлено, що остання посада позивача перед звільненням - начальник фінансового управління Головного управління командування Національної гвардії України. У додатку 2 до Постанови №704 зазначені тарифні розряди за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України центрального апарату Міністерства оборони України (далі - ЦАМОУ), військової ланки, територіальних органів (підрозділів). Оскільки на день звільнення позивача Головне управління командування Національної гвардії України не відносилось до основного структурного підрозділу ЦАМОУ, оклад визначений на рівні окладів Командування виду Збройних Сил України, відповідно п.2 додатку 4 наказу Міністра оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України», що дорівнює 51 тарифному розряду та відповідає 8880,00 грн. У зв`язку з чим, підстав для перерахунку розміру грошового забезпечення немає.

Вважаючи дії відповідача щодо встановлення посадового окладу у розмірі, який відповідає 51, а не 54 тарифному розряду протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що при визначенні посадового окладу позивача за його посадою «начальника фінансового управління Головного управління командуючого Національною гвардією України» відповідно до п.2 додатку 4 Наказу №90, який дорівнює 51 тарифному розряду, відповідач діяв на підставі вимог чинного законодавства України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-XII ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1.

Пунктами 2, 3 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: установлювати, зокрема, посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», п. 1 якої визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-XII до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до Постанови КМУ № 704.

Пунктом 2,3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 45 від 13.02.2008 року, передбачено, що пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в АРК, областях, м. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мінюсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Підпунктом 1 п. 5 Постанови КМУ №704 визначено, що керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, встановлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами.

Міністерством оборони України 01.03.2018 року прийнято наказ № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі - наказ МО України №90), приміткою 1 Додатка 24 якого визначено схему, що застосовується для встановлення співвідношення розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, які були звільнені з військової служби до набрання чинності постановою КМУ № 704, що не визначені у схемах, наведених у Додатках 1 - 22 за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії витягу з наказу від 14.05.1997 виключено із списків особового складу Головного управління командуючого Національною гвардією України та всіх видів забезпечення полковника гвардії ОСОБА_1 , який знаходився в розпорядженні командувача НГУ, звільненого наказом командуючого НГУ №48о/с від 28.03.1997 в запас Збройних Сил України, згідно ст. 65 п. «в» (за станом здоров`я) з правом носити військову форму одягу та направлено на військовий облік в Залізничний РВК м. Києва з 14 травня 1997 року. На день звільнення 14.05.1997 позивач займав посаду начальника фінансового управління Головного управління командуючого Національною гвардією України, яке було центральним органом виконавчої влади.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2000 №408 «Про деякі питання, пов`язані з розформуванням Національної гвардії», відповідно до якої установлено, зокрема, що:

військовослужбовці Головного управління Командувача Національної гвардії, які звільняються в запас або відставку та перебували на квартирному обліку в цьому управлінні, зараховуються на квартирний облік у Головному управлінні внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ з дати постановки їх на квартирний облік у Головному управлінні Командувача Національної гвардії;

пенсійне та медичне забезпечення пенсіонерів із числа військовослужбовців, які перебували на обліку у з`єднаннях, частинах та установах Національної гвардії, переданих до внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ і до Міністерства оборони, покладається відповідно на Міністерство внутрішніх справ і Міністерство оборони.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, на виконання постанови Кабінетом Міністрів України від 28.02.2000 №408 пенсійні справи військовослужбовців Головного управління Національної гвардії України для здійснення пенсійного забезпечення передані в Міністерство оборони України.

Як вже було вказано вище, у Додатку 2 до Постанови №704 зазначені тарифні розряди за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України центрального апарату Міністерства оборони України, військової ланки, територіальних органів (підрозділів).

Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки на день звільнення позивача Головне управління командування Національної гвардії України не відносилось до основного структурного підрозділу центрального апарату Міністерства оборони України, прирівнювати посади військовослужбовців Національної гвардії до відповідних посад в Міністерстві оборони України немає підстав, отже посадовий оклад за його посадою повинен визначатись відповідно до виданого Міністерством оборони України Наказу № 90, згідно з яким військова посада «Начальник управління» дорівнює 51 тарифному розряду.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

Л.Т. Черпіцька