Справа № 160/8610/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 липня 2022 року Справа № 160/8610/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 55% грошового забезпечення у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення з 01.09.2016 року.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 цій позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/8610/22 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.161 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належними чином засвідчених копій долучених до позову документів у відповідності до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.

У зв`язку з відсутністю фінансування на придбання поштових марок, копія ухвали суду від 27.06.2022 надіслана позивачу засобами електронного зв`язку на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому, адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою електронної пошти, самостійно зазначеної у позивачем у позові.

Копія ухвали суду від 27.06.2022 отримана позивачем 29.06.2022, згідно із повідомленням, що міститься в матеріалах справи.

05.07.2022 позивачем подано до суду заяву «на виконання ухвали від 27.06.2022», до якої долучено копії паспорта, витягу з єдиного демографічного реєстру, посвідчення, заяви до ГУПФУ у Дніпропетровській області, відповіді ГУПФУ у Дніпропетровській області, довідки розрахунку пенсії від 01.05.2022, довідки від 19.07.2021 №33/24-/с-3093 ДУ «ТМО МВС України Дніпропетровської області, розрахунку пенсії на 01.12.2019, довідки про проходження служби, свідоцтва про хворобу.

У вказаній заяві позивачем зазначено, що звільнення зі служби було зумовлене хворобою, несумісною зі службою в ОВС. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при призначенні пенсії не врахувало 5 відсотків від суми грошового забезпечення, про що не було відомо через не ознайомлення позивача із рішенням про призначення пенсії. Позивач зауважує, що про недоплату 5 відсотків від суми грошового забезпечення йому стало відомо лише тоді, коли після розгляду справи №160/20608/22 від 07.02.2022 року він надав до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області рішення для виконання. В подальшому, ним до Головного управління Пенсійного ПФУ в Дніпропетровській області було надано заяву, яку зареєстровано за №10275/Д-0400-22 від 27.04.2022, про перерахунок пенсії із розрахунку 55% сум грошового забезпечення. Однак, відповідач відмовив у перерахунку, що зумовило звернення до суду. Позивачем також зауважено, що на підставі ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Дослідивши подані позивачем 05.07.2022 документи, судом встановлено часткове виконання вимог ухвали суду від 27.06.2022, оскільки позивачем не надано заяви про поновлення строку звернення до суду.

Заява від 05.07.2022 «на виконання ухвали від 27.06.2022» не може бути врахована судом в якості заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки не містить відповідних вимог.

Разом з цим, позивачем до заяви від 05.07.2022 не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду із цим позовом, тобто протягом шести місяців із моменту призначення пенсії. Поряд з цим, необізнаність щодо порушення прав та інтересів, на яку спирається позивач, не є достатньою підставою для поновлення строку.

Посилання позивача в якості підстави не застосування до спірних правовідносин строків, встановлених КАС України, на те, що відповідно до ч.3 ст. 51 Закону №2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, суд оцінює як неприйнятні, з огляду на те, що положення ч.3 ст. 51 Закону №2262 є нормами матеріального права щодо перерахунку пенсії та не розповсюджуються на процесуальні строки звернення до суду.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Однак, станом на 14.07.2022 в матеріалах справи відсутні докази усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивачем не надано заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, тобто на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду, тобто протягом шести місяців з 23.04.2009 (з моменту призначення пенсії у розмірі 50% сум грошового забезпечення).

При цьому, обґрунтувань неможливості усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, клопотань про продовження строку на усунення недоліків позову надано не було.

Згідно частин першої-другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а саме на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду, тобто протягом шести місяців з 23.04.2009 (з моменту призначення пенсії у розмірі 50% сум грошового забезпечення), а доводи про не застосування строків звернення до суду визнані хибними, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для повернення позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами позивачу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Щодо сплаченого позивачем судового збору у сумі 992,40 грн., суд роз`яснює, що відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги, а тому позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу - ОСОБА_1 .

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова