Справа № 640/32936/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Черпіцької Л.Т.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непроведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 внаслідок недотримання норм частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 4 Порядку №45, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922 без обмеження максимального розміру пенсії та згідно із частиною 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України звернути до негайного виконання виплату однією сумою частини пенсії (різницю), недоплаченої за вказаний період.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непроведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що у зв`язку з скасуванням пунктів 1, 2 постанови № 103 неможливо здійснити жодні перерахунки.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

01 червня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про призначення пенсії за вислугу років генерал-лейтенанта ОСОБА_1 31 грудня 2003 року звільнено з посади заступника Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону - Командувача Прикордонних військ України - начальника Департаменту прикордонної розвідки на підставі пункту «б» (а станом здоров`я) статті 67 Положення про проходження військової служби та з 01 січня 2004 року за вислугу 39 років призначена пенсія у розмірі 90 % грошового забезпечення.

31 січня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано довідку №11/17922 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі вказаної довідки здійснено з 01 березня 2017 року, виходячи з 70 % грошового забезпечення та з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії у розмірі 11 578,97 грн.

30 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки у розмірі 90 % грошового забезпечення у період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2017 року. Матеріали справи не містять доказів розгляду звернення позивача та надання йому відповіді.

Вважаючи дії відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що пенсія позивача підлягала перерахунку з 01 травня 2016 року, тобто з дати, коли настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача аж з 01 березня 2017 року. Причин не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року не повідомлено суду. З урахуванням того, що відповідачем не здійснено перерахунок пенсії з належної дати, то, на думку суду, в межах спірних правовідносин має місце протиправна бездіяльність, а не дії.

При цьому, з метою належного та повного відновлення порушеного права позивача суд вважав за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922, виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, в редакції станом на момент існування спірних правовідносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У відповідності до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45) Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 Порядку № 45 встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Аналіз наведених норм чинного на момент існування спірних правовідносин законодавства дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсій є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 жовтня 2018 року №522/16882/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» затверджено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, згідно з додатком.

Пунктом 7 вказаної постанови визначено, що умови грошового забезпечення, визначені цією постановою, застосовуються з 1 травня 2016 року.

При цьому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №718 від 19 жовтня 2016 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України 31 січня 2017 року видано довідку №11/17922 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за нормами, чинними саме на 01 травня 2016 року.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанці про те, що пенсія позивача підлягала перерахунку з 01 травня 2016 року, тобто з дати, коли настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, в той час як відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача лише з 01 березня 2017 року, що свідчить про протиправну бездіяльність щодо непроведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року по справі №753/23264/17, яке набрало законної сили 10 серпня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не обмежувати максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 , призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та виплатити частину пенсії (різницю), недоплачену за період з 31 травня 2017 року внаслідок неправомірного застосування положень частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Законів № 911-VIII, № 1774-VIII.

Також, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року у справі №640/20164/18 позов позивача задоволено, зокрема, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, як вірно вказав суд першої інстанції, обставини щодо розміру відсотка грошового забезпечення та обмеження її розміру грошового забезпечення, з якого призначалася пенсія позивача доказування у даній справі не підлягають, оскільки встановлені в межах судових справ №753/23264/17 та №640/20164/18, рішення в яких набрали законної сили.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача, з врахуванням наявних судових рішень, є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922, виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року.

До того ж, доводи апеляційної скарги є абсолютно ідентичними тим, що вже були викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та яким судом першої інстанції було надано вірну правову оцінку.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статті 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Л.Т. Черпіцька