Справа № 520/1492/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 р. № 520/1492/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Золочівської селищної ради Харківської області (вул. Центральна, буд. 13-А,смт. Золочів,Харківська область,62203) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Золочівської селищної ради Харківської області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Золочівської селищної ради Харківської області стосовно нерозгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, у власність ОСОБА_1 ..

2. Зобов`язати Золочівську селищну раду Харківської області розглянути, на сесії селищної ради, клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2021 у спосіб прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, у власність ОСОБА_1 , або вмотивованої відмови у його наданні.

В обґрунтування позову зазначено, що бездіяльність відповідача стосовно нерозгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, у власність ОСОБА_1 є протиправною та такою, що порушує права позивачки.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 14.02.2022 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 , 14.12.2021 звернулася до Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства у власність.

До вказаного клопотання ОСОБА_1 було надано інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно до якої зазначено, що станом на 18 годину 30 хвилин 13.12.2021, земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0395 має цільове призначення 16.00, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, знаходиться в адміністративних межах Золочівської селищної ради Харківської області (за межами населених пунктів) та перебуває у комунальній власності.

В позовній заяві позивачка зазначає, що станом на час звернення до суду позивачкою не було отримано від відповідача рішення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу відповідної земельної ділянки, або відмови в його наданні.

Позивачка, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернулася за їх захистом до суду.

Окрім іншого судом встановлено, що відповідачем до відзиву на позовну заяву було надано лист № 222/02-21 від 18.01.2022 року, яким було розглянуто клопотання позивачки від 14.12.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для передачі у власність та повідомлено, що клопотання позивачки від 14.12.2021 року було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток історичного середовища, благоустрою та екології, яка відбулася 22 грудня 2021 року та доведено до відома, що згідно графічних матеріалів бажаного місця розташування земельної ділянки, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0395, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою іншим громадянам.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Зі змісту наданого відповідачем до суду листа № 222/02-21 від 18.01.2022 року вбачається, що підставою для відмови позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою слугувало те, що на бажану до відведення у власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0395 вже надана дозвіл на виготовлення проекту землеустрою іншим громадянину.

Суд зазначає, що лист відповідача № 222/02-21 від 18.01.2022 року не є рішенням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або рішенням про мотивовану відмову у його наданні в розумінні ст. 122 Земельного кодексу України.

Разом з цим суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншими громадянами, на який посилається відповідач у листі не означає позитивного рішення про надання зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0395 у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Золочівської селищної ради Харківської області (вул. Центральна, буд. 13-А,смт. Золочів,Харківська область,62203) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Золочівської селищної ради Харківської області стосовно нерозгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, у власність ОСОБА_1 ..

Зобов`язати Золочівську селищну раду Харківської області повторно розглянути, на сесії селищної ради, клопотання ОСОБА_1 від 14.12.2021 у спосіб прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:002:0395, що розташована за межами населених пунктів Золочівської селищної ради Харківської області з метою передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, у власність ОСОБА_1 , або вмотивованої відмови у його наданні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Золочівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.