Справа № 494/718/22
Суддя: Панчишин А. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
13.07.2022
Справа № 494/718/22
Провадження № 2-а/494/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Панчишина А.Ю.

за участю секретаря Швирид Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Березівці адміністративну справу за позовом Шулика Максима Юрійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Драбського Романа Володимировича серія ОДП №6421860 від 09.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі. Також просить стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги представник обґрунтовує тим, що 09 червня 2022 року о 13.04 год. інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Драбським Романом Володимировичем винесено постанову серії ОДП № 6421860 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. Згідно постанови зазначено про те, що 09.06.2022 року о 13.02 год. водій транспортного засобу DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку ближче 10 м від пішохідного переходу в м. Одесі по вул.Старопортофранківська Мечникова, 51/3. Вищезазначений інспектор в постанові зазначив, що ОСОБА_1 порушив п.15.9 Правил дорожнього руху.

Вважає, що вищевказана постанова винесена безпідставно, оскільки 09.06.2022 року позивач не керував автомобілем, а тільки підійшов до нього та авто було припарковано так, як його припаркував його син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звертає увагу, що Верховний суд згідно постанови від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а висловив правову позицію, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП здійснюється в тому випадку, якщо вона керувала транспортним засобом.

Крім цього, зазначає, що інспектором Драбським Р. В. не було з`ясовано всіх обставин адміністративного правопорушення, були порушені права позивача, встановлені ст. 268 КУпАП, оскаржувана постанова фактично винесена без дослідження доказів, а справу розглянуто без його участі. ОСОБА_1 не було надано можливості надати пояснення, у постанові не зазначено будь-яких додатків чи доказів та не відображено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий здійснювався).

За посиланням вказаним у постанові, web - сторінка не відкривається, переглянути докази не можливо.

Оскільки, на той момент місць на відомчій стоянці не було, син позивача був змушений припаркуватися на краю тротуару таким чином, щоб для руху пішоходів залишилося щонайменше 2 метри. Шулик М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 стверджує, що автомобіль позивача не перешкоджав проїзду та руху іншому транспорту, та був більше ніж за 10 м від пішохідного переходу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Панчишину А.Ю.

Ухвалою судді від 23.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

01.07.2022 року на електронну адресу відповідач - Департамент транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради надав суду відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Позивач притягнутий до відповідальності за здійснення зупинки ближче 10 м до пішоходного переходу. Факт порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується долученими фотоматеріалами, виготовленими, відповідно до вимог закону, з яких вбачається, що транспортний засіб позивача запаркований на відстані 3 метрів від пішохідного переходу. Також зазначає, що інспектором з паркування було встановлено за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що за номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано транспортний засіб DAEWOO LANOS, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та за отриманими даними складено постанову про накладення адміністративного стягнення на вказану особу, що цілком відповідає вимогам ч.1 ст.14-2 та ч.1 ст. 279-1 КУпАП. Крім цього, зазначає, що ст. 279-1 КУпАП встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Вказана відповідачем ст. 279-1 КУпАП не передбачає процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 2 ст.254 та ч.1 ст. 268 КУпАП, а ч.3 ст. 279-1 КУпАП. передбачає обов`язок посадової особи уповноваженої на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

13.07.2022 року представник позивача адвокат Шулик М.Ю. та позивач в судове засіданні не з`явилися, були належним чином повідомлені про судовий розгляд.

Про судове засідання призначене на 13.07.2022 року відповідач був належним чином повідомлений, однак не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, 286 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши усі наявні докази, та надавши оцінку всім аргументам учасників викладених у позові та відзиві справи суд дійшов до наступного.

Як встановлено під час розгляду справи ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.3 ст.122 КУпАП за те, що він по вул. Старопортофранківська Мечнікова, 51/3 здійснив зупинку стоянку ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив підпункт «г», п. 15.9 ПДР України, про що інспектором з паркування Департаменту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської області Драбським Романом Володимировичем, винесено постанову серії ОДП №6421860 від 09.06.2022 року.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором не було з`ясовано всіх обставин адміністративного правопорушення, були порушені його права, встановлені ст.268 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова винесена фактично без дослідження доказів, а справу розглянуто без його участі, йому не було надано можливості надати пояснення, та в постанові не відображено про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення.

Дане правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки, відповідно до ст. 142 КУпАП.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП, тому права позивача відповідачем жодним чином не порушені.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Судом установлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу в м. Одесі по вул. Старопортофранківська, Мечникова, 51/3 у місці де це заборонено пунктом п.15.9 (г) Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно п.15.9 підпункту «г» ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від пішохідного переходу. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а та у постанові від 18.07.2019 по справі №216/5226/16-а.

Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинка транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу в м. Одесі по вул.Старопортофранківська, Мечникова, 51/3, підтверджується фотоматеріалами долученими до справи.

Відповідачем з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки водієм транспортного засобу марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено фотофіксацію в кількості шести фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням дати і часу (моменту); місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, та встановлено географічні координати, що повністю відповідає вимогам Примітки до статті 14-2 КУпАП.

Матеріали надані відповідачем містять докази того, що інспектором з паркування проводилась фіксація моменту зупинки позивача ближче 10 метрів від пішохідного переходу, а саме відстань від транспортного засобу до пішохідного переходу згідно замірів становить 3 метри.

Натомість позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо відсутності доказів на підтвердження факту зупинки ближче 10 м від пішохідного переходу, так як заміри належними вимірюваними засобами не проводились, як такі що спростовуються долученими до справи фотознімками.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником транспортного засобу марки DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що також було встановлено інспектором з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а відтак останнім, у відповідності до вимог ч.1 ст.279-1 КУпАП, правомірно було винесено оскаржувану постанову саме на ОСОБА_1 , тобто позивача по справі.

Позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ОДП №6421860 від 09 червня 2022 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Шулика Максима Юрійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №6421860 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Панчишин А.Ю.