Справа № 160/24046/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.11.1997 по 15.01.2001 роки (кожний рік роботи за один рік шість місяців) роботи в районах Крайньої Півночі, про яку повідомлено в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010303-4/124157 від 23.12.2020р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити обчислення пільгового страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунком один рік роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, порівняних до районів Крайньої півночі, за один рік і шість місяців за період роботи з 04.11.1997 по 15.01.2001 роки, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010303-4/124157 від 23.12.2020р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 враховуючи обчислення пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи за рік шість місяців в період роботи з 04.11.1997р. по 15.01.2001р. (кожний рік роботи за один рік шість місяців) роботи в районах Крайньої Півночі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.12.2020р. він звернувся до відповідача із заявою про призначення та перерахунок пенсії з зарахуванням стажу та заробітної плати за період роботи у районах Крайньої Півночі чи у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та просив зробити обчислення пільгового страхового стажу з розрахунком один рік роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, порівняних до районів Крайньої півночі за один рік і шість місяців за період роботи позивача з 04.11.1997 року по 15.01.2001 року так як, він позивач, працював на руднику Холбинського відкритого акціонерного товариства «Бурятзолото», яке є правонаступником Державного золотодобувного підприємства "Бурятзолото» як машиніст бурової установки та провести перерахунок пенсії з 01.12.2020 року. Головне управлінні ПФУ в Дніпропетровській області листі «Про відмову в призначенні пенсії» 0400-010303-4/124157 від 23.12.2020 р. зазначило, що зарахувати стаж з 04.11.1997 по 15.01.2001 р. неможливо, оскільки у довідці, не зазначено характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка та відсутня атестація робочих місць. Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати стаж з 04.11.1997 по 15.01.2001рр. та зробити обчислення пільгового страхового стажу з розрахунком один рік роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, порівняних до районів Крайньої півночі, за один рік і шість місяців за період роботи позивача ОСОБА_1 не правомірними. Позивач зазначає, що його факт роботи в місцевостях Крайньої Півночі у період з 04.11.1997 по 15.01.2001рр. підтверджено записом у його трудовій книжці та архівною довідкою № 88 від 19.01.2001 року, які містять дані про те, що позивач користувався пільгами, передбаченими для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі, відтак дії відповідача щодо відмови в зарахуванні зазначеного періоду та перерахунку пенсії позивачу в пільговому обчисленні його стажу за період з 04.11.1997 по 15.01.2001pp. з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців з підстав незазначення відкритим акціонерним товариством «Бурятзолото» в довідці №88 від 19.01.2001 року характеру виконуваної роботи; розділу, підрозділу, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка та відсутня атестація робочих місць є протиправними.
Відповідач надав до суду відзив на позов в якому зазначив, що Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено можливість зарахування до страхового стажу в пільговому обчисленні (один рік роботи за один рік шість місяців) періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі лише до 01.01.1991. Відповідач зазначає, що період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підлягає зарахуванню в пільговому (кратному) обчисленні (один рік роботи за один рік шість місяців) лише до загального страхового стажу, а не до пільгового стажу за Списком №1, Списком №2 або за Постановою №202 (право виходу на пенсію незалежно від віку). Крім того, відповідач вказав, що період роботи позивача з 04.11.1997 по 15.01.2001 не було зараховано до загального стажу, оскільки записи в трудовій книжці за спірний період підлягають перевірці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки (дублікат) ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 27.08.2002р., позивач працював в районах Крайньої Півночі в період з 04.11.1997р. по 15.01.2001p. на посаді машиніста бурової установки в Окинському районі Республіки Бурятія РФ, що також підтверджується архівною довідкою № 88 від 19.01.2001 року, виданої позивачу відкритим акціонерним товариством «Бурятзолото».
01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відділу призначення пенсій №14 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про призначення та перерахунок пенсії з зарахуванням стажу та заробітної плати за період роботи у районах Крайньої Півночі чи у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.
У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010303-4/124157 від 23.12.2020р. «Про відмову в призначенні пенсії» за результатом розгляду звернення позивача від 25.08.2020 року, зазначено, що: «За наданими Вами документами, загальний страховий стаж складає 21 рік 8 місяців 9 днів, пільговий стаж за пост. № 202 - 16 років 0 місяців 9 днів. До пільгового стажу не враховані періоди роботи 27.08.1996, - 21.09.1997, оскільки на довідки, видані архівним відділом, відсутнє рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійного фонду України.
Одночасно повідомляємо, що зарахувати стаж з 04.11.1997 по 15.01.2001 неможливо, оскільки у довідці не зазначено характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка та відсутня атестація робочих місць».
Не погодившись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Враховуючи зміст позовних вимог позивача у цій справі спірнім є питання зарахування до пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи за рік шість місяців період роботи позивача з 04.11.1997р. по 15.01.2001р. (кожний рік роботи за один рік шість місяців) роботи в районах Крайньої Півночі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення (далі Закон № 1058-IV).
Стаття 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови призначення пенсії за віком.
Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є відсутність у позивача страхового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
В розумінні положень статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до положень статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується, зокрема, на міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення). Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Згідно п.5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.
Згідно п. 2.1 Порядку №22-1, встановлено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Відповідно до Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 пільги щодо нарахування надбавок до заробітної плати (п. 1), надання додаткової відпустки (п. 2), тривалості відпусток (п. 3), порядку виплати допомоги в разі втрати працездатності (п. 4) - надавались особам незалежно від факту укладення трудових договорів, а пільги, передбачені п. 5, в тому числі право на пільгове обчислення стажу, надавалися лише особам, які укладали строкові договори терміном не менш як три роки.
За таких умов, врахувати стаж у пільговому обчисленні можливо лише у разі наявності: в трудовій книжці штампу в якому зазначено, що стаж обчислюється в півторакратному розмірі; копії трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в разі переведення, направлення чи запрошення особи; копії строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі для осіб, які прибули на роботу у ці райони за власним бажанням; довідки, виданої безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що саме цей працівник мав право на пільги, передбачені відповідними постановами Ради Міністрів СРСР чи Указами Президії Верховної Ради СРСР; документа, який підтверджує бронювання житла на весь період дії трудового договору за місцем постійного проживання.
Таким чином, суд зазначає, положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 лише надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
При цьому, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Також, не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За таких обставин, підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а), від 08.07.2021 (справа № 459/2778/16-а).
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача з 04.11.1997р. по 15.01.2001р. роботи в районах Крайньої Півночі в 1,5 кратному пільговому обчисленні один рік за один рік і шість місяців.
У контексті оцінки доводів, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною відмову відповідача у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04.11.1997 по 15.01.2001 роки в районах Крайньої Півночі не підлягає задоволенню, відповідно інші позовні вимоги зобов`язального характеру, як похідні також не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова