Справа № 460/10639/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/10639/21 пров. № А/857/6372/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання: Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року (ухвалене головуючою-суддею Недашківською К.М., час проголошення рішення 11 год 01 хв в м. Рівне, дата складання повного тексту судового рішення 31 січня 2022 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державної установи «Городоцький виправний центр (№131)») про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправним рішення комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (далі Управління міністерства юстиції України, Управління, відповідач-1) з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового та начальницького складу щодо відміни виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю, колишньому працівнику кримінально-виконавчої служби, старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_2 , черговому помічнику начальника установи відділу нагляду і безпеки Державної установи «Городоцький виправний центр (№131)» (далі ДУ «Городоцький виправний центр (№131)», третя особа) та членам сім`ї, зазначеним у виписці з особової справи, в сумі 525500 грн, оформлене Протоколом №6-20, затвердженим 28.08.2020 головою комісії ОСОБА_3 , зобов`язати Управління направити до Міністерства юстиції України (далі Мінюст, відповідач-2) кошторис щодо виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_2 , членам сім`ї загиблого, відповідно до рішення комісії Управління Мінюсту з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового та начальницького складу, оформленого Протоколом №3-20, затвердженого 27.04.2020 Головою комісії ОСОБА_3 , зобов`язати Мінюст виділити асигнування для виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_2 та членам сім`ї загиблого та зобов`язати Управління виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю колишнього працівника кримінально-виконавчої служби, старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_2 , чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» членам сім`ї, зазначеним у виписці з особової справи, в сумі 525500 грн, а саме : дружині ОСОБА_1 в сумі 175166 грн 66 коп, сину ОСОБА_4 в сумі 175166 грн 66 коп та дочці ОСОБА_5 в сумі 175166 грн 66 коп.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Управління Мінюсту, оформлене Протоколом №6-20 від 28.08.2020. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 25.05.2020 Мінюст повідомив Управління про те, що за результатами розгляду матеріалів Управління щодо виділення асигнувань для виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), вирішено повернути матеріали на доопрацювання, оскільки відповідно до Висновку експерта №682 від 26.12.2019 ОСОБА_2 на день смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що жодних додаткових документів, які б спростували висновки експерта, не надано. Тому з урахуванням вимог статті 101 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення №6-20, оформлене протоколом від 28.08.2020, про відміну п.п.1.2 п.1 Протоколу №3-20 від 27.04.2020 в частині виплати ОГД. Судом першої інстанції не повною мірою досліджено той факт, що ОСОБА_2 страждав серцево-судинним захворюванням, а також те, що на момент смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Позивач не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернулася до Управління Мінюсту із заявою від 16.06.2020 про виплату ОГД у зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер під час проходження служби на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Городоцький виправний центр (№131)».

До заяви позивачка подала такі документи : витяг з наказу про виключення із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї, постанова ВЛК про визначення причинного зв`язку захворювання, що спричинило смерть, копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про шлюб, копії сторінок паспорта, копії свідоцтв про народження дітей, копії реєстраційного номеру обліку платника податку (далі РНОКПП), довідка НАСК «Оранта», копія особового рахунку в Ощадбанку.

На підставі заяви позивача та оформлених ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» документів, комісія Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги прийняла рішення, оформлене Протоколом №3-20 від 27.04.2020, відповідно до якого вирішено виплатити ОГД у зв`язку зі смертю колишнього працівника кримінально-виконавчої служби ОСОБА_2 членам сім`ї, зазначеним у виписці з особової справи, у розмірі 525500,00 грн: дружині ОСОБА_1 ; сину ОСОБА_4 ; дочці ОСОБА_5 .

Листом №4/252 від 27.04.2020 Управління надіслало Мінюсту матеріали для виплати ОГД.

Управління звернулося до ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» з листом №4/302 від 05.06.2020, у якому вказало, що на підставі протокольного рішення №3-20 від 27.04.2020 комісією було належним чином підготовлено та скеровано до Мінюсту необхідні документи та висновок щодо виділення асигнувань для виплати ОГД.

Листом від 25.05.2020 Мінюст повідомив Управління про те, що за результатами розгляду матеріалів щодо виділення асигнувань для виплати ОГД, вирішено повернути матеріали на доопрацювання, оскільки відповідно до висновку експерта №682 від 26.12.2019 ОСОБА_2 на день смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У даному листі вказано, що згідно з висновком експерта №682 від 26.12.2019, виданого КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської міської ради ОСОБА_2 на день смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння. Одночасно звернуло увагу на те, що при формуванні документів керівництвом ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» не було вказано на те, що ОСОБА_2 на день смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння. З метою встановлення факту, чи є алкогольне сп`яніння ОСОБА_2 наслідком його загибелі, матеріали щодо виплати ОГД були повернуті на доопрацювання.

Листом від 31.08.2020 Управління повідомило ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» про те, що 28.08.2020 було скасовано призначення та виплату позивачці ОГД через наявність висновку експерта №682 від 26.12.2019.

Так, рішенням від 28.08.2020, оформленого протоколом №6-20 (далі - Рішення №6-20), комісією Управління Мінюсту було вирішено відмінити п.п.1.2 п.1 протоколу №3-20 від 27.04.2020 в частині виплати ОГД.

Вважаючи оспорюване рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з вимогою про його скасування та зобов`язання вчинити дії по виплаті ОГД.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що норми Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII) та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 (у редакції наказу МВС України №788 від 21.09.2017), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №163/28293 (далі - Порядок №4), не передбачають взагалі такої процедури, як скасування раніше прийнятого рішення про призначення та виплату ОГД. Скасування раніше прийнятого Рішення №3-20 про призначення та виплату позивачу ОГД ставить позивача у становище правової невизначеності, оскільки для прийняття такого Рішення №3-20 були надані усі належні та необхідні документи для призначення та виплати ОГД.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» №2713-IV від 23.06.2005 (далі - Закон №2713) визначено правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження.

Згідно ч.5 ст.23 Закону №2713-IV, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Частиною другою статті 97 Закону №580-VIII визначено, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З матеріалів справи видно, що відповідно до Висновку службового розслідування за фактом смерті чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки старшого лейтенанта служби ОСОБА_2 , затвердженого начальником ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» від 07.02.2020, комісією встановлено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської міської ради №682 від 09.12.2019, смерть ОСОБА_2 настала від гострої серцево-судинної недостатності внаслідок захворювання серця ардіомеопатії нез`ясованого походження (лист КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської міської ради від 24.12.2019). Смерть настала в період проходження служби за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій визначено Порядком №4.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського є зазначена у свідоцтві про смерть дата смерті.

Згідно п.2, 3 розділу ІІІ Порядку №4, посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги. Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи.

При цьому, абз.1 п.1 цього ж розділу Порядку №4 визначено, що формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

За змістом пункту 4 розділу ІІІ Порядку №4, для виплати ОГД у випадку загибелі (смерті) поліцейського за останнім місцем проходження служби подаються такі документи:

- особами, які мають право на цю виплату, подається заява кожного повнолітнього отримувача, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників цих дітей про виплату грошової допомоги;

- кадровим підрозділом подається витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) поліцейського із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) поліцейського.

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) поліцейського, зокрема про те, що вона не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС; 2) постанови відповідної ВЛК про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть поліцейського; 3) свідоцтва про смерть поліцейського; 4) свідоцтва про народження поліцейського - для виплати грошової допомоги батькам загиблого (померлого); 5) свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); 6) сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 7) свідоцтва про народження дитини - для виплати грошової допомоги дитині; 8) документів членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), що підтверджують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті); 9) рішення районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської, районної в місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми поліцейського); 10) рішення суду, нотаріально посвідченого правочину або довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого) або перебували на його утриманні).

Разом з тим, згідно п.7 Порядку №4, при прийманні матеріалів фінансові підрозділи зобов`язані: 1) перевірити правильність оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу; 2) перевірити відповідність оригіналам копій документів, зафіксувати й засвідчити виявлені розбіжності. Фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, дооформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення ОГД.

У той же час, розділом IV Порядку №4 встановлено алгоритм дій відповідних органів і їх підрозділів, який передує призначенню і виплаті ОГД.

Зокрема, за змістом пунктів 1, 2, 4, 5 зазначеного розділу Порядку №4, фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Поліцейським або членам сім`ї загиблого поліцейського виплата ОГД здійснюється після подання заяви за формою згідно з додатком 4, після надходження коштів до міжрегіональних, територіальних органів поліції і проводиться фінансовим підрозділом за місцем проходження служби поліцейського шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку із зазначенням реквізитів для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків), або через касу органу поліції.

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції.

Стаття 101 Закону №580-VIII, визначає виключні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Так, відповідно до вказаної норми, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Акта, яким засвідчено причини та обставини смерті чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки старшого лейтенанта внутрішньої служби Радчені Р.В., затвердженого начальником ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» від 23.03.2020, згідно лікарського свідоцтва про смерть КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської міської ради №682 від 09.12.2019, смерть ОСОБА_2 настала від гострої серцево-судинної недостатності внаслідок захворювання серця кардіомеопатії нез`ясованого походження. Причини смерті ОСОБА_2 медична комісія, пов`язує з проходженням служби в поліції.

Тобто, рішенням, яке оформлене Протоколом №3-20 від 27.04.2020, вирішено виплатити ОГД, у зв`язку зі смертю колишнього працівника кримінально-виконавчої служби ОСОБА_2 членам сім`ї, зазначеним у виписці з особової справи, у розмірі 525500,00 грн, а саме : дружині ОСОБА_1 , сину ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_5 .

Надалі, рішенням №6-20 було скасовано Рішення №3-20 з огляду на наявність висновку експерта №682 від 23.12.2019, в якому вказано, що смерть ОСОБА_2 настала від гострої серцево-судинної недостатності внаслідок захворювання серця. Згідно висновку №1931 від 16.12.2019 у крові ОСОБА_2 знайдено етиловий спирт в концентрації 1,24 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обов`язок перевірити факт перебування ОСОБА_2 на день смерті в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 на день смерті, перебував в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

До того ж, колегія суддів враховує, що в ході вивчення матеріалів лікарською комісією було встановлено, що смерть ОСОБА_2 не є наслідком, в тому числі серед іншого, учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Разом з тим, позивачем були надані усі належні та необхідні документи для призначення та виплати їй ОГД.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не мав жодних правових підстав для прийняття оспорюваного Рішення №6-20 про скасування попереднього Рішення №3-20 лише через наявність висновку експерта №682 від 23.12.2019, оскільки, як зазначив КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради у листі від 24.07.2020, питання чи є причини та обставини смерті ОСОБА_2 наслідком учинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, може бути вирішене у ході проведення додаткової судово-медичної експертизи з урахуванням даних кримінального провадження.

У матеріалах справи відсутні докази проведення додаткової судово-медичної експертизи з урахуванням даних кримінального провадження, за результатами якої було б встановлено факт, що причини та обставини смерті ОСОБА_2 є наслідком учинення ним дій саме у стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів, визначальним є саме те, що Управління унормувало право позивачки на законні очікування щодо призначення одноразової грошової допомоги, тоді як надалі скасувавши своє попереднє рішення, такі очікування нівелювала, проявила не послідовність та не передбачуваність, що не властиве за своєю правовою природою суб`єктам державної влади.

Позивач очікувала та розраховувала на результат реалізації такого рішення, а саме, що їй та її дітям буде виплачено ОГД, яка була призначена згідно рішення №3-20.

При цьому, позивачка виконала усі залежні від неї дії задля призначення такої ОГД та подала усі описані вище відповідні документи.

Таким чином, фактично вказані обставини створили правову невизначеність для позивачки та свідчать про непослідовність дій компетентних органів, в тому числі відповідачів у справі, що, в свою чергу, вказує на недотримання принципу належного урядування, який вимагає, щоб державні органи діяли в належний і послідовний спосіб, на підставі відповідних внутрішніх правил та процедур.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оспорюваного Рішення №6-20.

В частині позовних вимог про зобов`язання Управління Мінюсту направити до Міністерства кошторис щодо виділення асигнувань для виплати ОГД на підставі Рішення №3-20, зобов`язання Мінюсту виділити асигнування для виплати ОГД та зобов`язання Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України виплатити ОГД, то суд першої інстанції вірно вважав що такі не підлягають до задоволення, з огляду на те, що факт скасування Рішення №6-20 має правовим наслідком вчинення відповідачами дій щодо фактичної виплати позивачу ОГД.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року по справі №460/10639/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 12.07.2022