Справа № 345/1416/22
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2022-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/1416/22
Провадження № 2-а/345/45/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, мотивуючи його тим, що 31.05.2022 близько 07.20 год. по вул. Литвина в м. Калуші він керував транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які як причину зупинки пояснили, що він керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. ОСОБА_1 зазначив, що екіпаж поліції їхав позаду нього та увімкнувши проблискові маячки змусив його зупинитися на обочині дороги. При цьому вони його не обганяли, а заднє скло його автомобіля було затоноване, тому не могли бачити цього.

Після зупинки автомобіля на вимогу екіпажу поліції він виключив мотор, опустив бокове скло та відстібнув ремінь безпеки. Працівник поліції повідомив про причину зупинки та захотів перевірити багажник, після чого спитав чи він не п`яний та після згоди пройти огляд на стан сп`яніння інспектор, не роз`яснивши йому прав та обов`язків, почав складати постанову про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП та призначив штраф у розмірі 510 гривень.

ОСОБА_1 зазначає, що жодних прав і обов`язків йому при цьому не було роз`яснено, але в самій постанові він двічі поставив підписи, зокрема за отримання копії постанови та за роз`яснення йому права на її оскарження. Після цього йому надали копію постанови та квитанцію для сплати штрафу.

Позивач у позовній заяві зазначив, що вказана постанова є незаконною та просить скасувати її. Мотивує заяву тим, що працівниками поліції при винесенні даної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема будь-яких доказів вчинення ним правопорушення йому не було надано, а також його було притягнуто до відповідальності без складання протоколу. Також йому не було роз`яснено його право на правовий захист.

Тому позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 960308 від 31.05.2021, а також стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

Ухвалою від 08.06.2022 даний адміністративний позову був прийнятий судом до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем ГУ НП в Івано-Франківській області 21.06.2022 подано відзив, в якому зазначено про безпідставність та необгрунтованість позову. Відповідач вказує, що поліцейський Стефанів Роман діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Зокрема, виявивши транспортний засіб, він підійшов до автомобіля, представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт порушення позивачем ч. 5 ст. 121 КУпАП, поліцейський роз`яснив позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, заслухав пояснення особи та виніс постанову. Після складання постанови ОСОБА_1 було ознайомлено з її змістом та вручено її копію, в чому позивач власноручно розписався.

Відповідач вказує на хибність твердження ОСОБА_1 про те, що ніби-то після зупинки автомобіля на вимогу екіпажу поліції він виключив роботу мотора, опустив бокове скло, та відстебнув ремінь безпеки, оскільки така поведінка свідчить про намагання позивача ствердити про його непричетність до керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки та уникнути відповідальності за дане правопорушення.

Відповідач вказує, що підпунктом «б» пункту 2 частини 3 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що у випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

а) зупинити транспортний засіб з дотриманням Правил дорожнього руху;

б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу.

Крім того, на місці події та винесення постанови ОСОБА_1 не заперечував факту порушення ним Правил дорожнього руху та не заявляв жодних клопотань, свою провину визнав та зміст постанови йому був зрозумілий.

Також у відзиві вказано, що поліцейський Стефанів Роман як уповноважена особа Національної поліції України був вправі розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести за результатами її розгляду постанову без складання протоколу. Оскільки при винесенні постанови поліцейський діяв правомірно та в межах своєї компетенції, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В подальшому позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, а також просив не вирішувати питання про розподіл судових витрат.

Представник ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та із заявою про розгляд справи в його відсутності не звертався.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів влади.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено основні завдання цього Кодексу, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію ", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух"учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух"визначається Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306(із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1.ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що 31.05.2022 поліцейським СРПП Калуського РВП Стефанів Романом було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 960308 за фактом порушення ОСОБА_1 вимог ч. 5 ст. 121 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень. Зокрема ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за те, що він керував транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», номерний знак НОМЕР_1 з непристебнутим ременем безпеки.

До матеріалів справи позивачем долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 960308 (а.с. 5), однак рукописний текст в даній постанові є нечитабельним. В судовому засіданні позивач пояснив, що надати більш якісну копію постанови у нього немає можливості. Крім того, відповідно до постанови БАА № 960308 була видана квитанція про сплату штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 6).

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник.

Допитаний в судовому засіданні свідок інспектор СРПП ОСОБА_2 пояснив суду, що 31.05.2022 близько 07.20 год. по вул. Литвина в м. Калуші ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений через те, що керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. За що на нього було складено постанову за ст. 121 ч. 5 КУпАП.

Також інспектор зазначив, що матеріали відео - фіксації даного правопорушення відсутні з огляду на технічну несправність його боді-камери. Крім того, пояснив суду, що надати суду оригінал постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності або належними чином завірену копію не має можливості з технічних причин.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що на його думку, позивач хоче уникнути відповідальності та вводить суд в оману, оскільки стверджує, що відстебнув ремінь безпеки вже після зупинки, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 2 частини 3 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», якою передбачено що у випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

а) зупинити транспортний засіб з дотриманням Правил дорожнього руху;

б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КупАП за керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, а не за невиконання обов`язків водія під час зупинки транспортного засобу.

Жодних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, зокрема матеріалів фото- чи відеофіксації, відповідачем не було надано.

Крім того, з огляду на нечитабельність тексту долученої до справи копії постанови неможливо встановити, які саме докази були взяті до уваги інспектором поліції при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведені відповідачем у відзиві обставини не підтвердили правомірність винесення поліцейським СРПП Стефанівим Р.С. постанови про адміністративні правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Враховуючи позицію позивача, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 960308 від 31.05.2022, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.07.2022.

Головуючий