Справа № 420/4349/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4349/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, ОСОБА_2 , до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарської санкції вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивачки, ФОП ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, ОСОБА_2 , до відповідача, Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивачка просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №331145 від 07.02.2022 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн., складеної виконувачем обов`язків начальника відділу державного нагляду (конторолю) в Одеській області Сергієм Горбан.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивачка стверджує, що при застосуванні до неї адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідач не взяв до уваги, що водій, здійснюючи перевезення вантажів, є самостійною особою відповідно до укладеного цивільно-правового договору, є учасником цивільних, а не трудових відносин, а тому не зобов`язаний виконувати вимоги правил внутрішньо-трудового розпорядку вести індивідуальну контрольну книжку режимів праці та відпочинку під час перевезення вантажів. Відповідач не звернув увагу на індивідуальну контрольну книжку режиму праці та відпочинку водія та на його пояснення.

Крім того, ЗУ «Про автомобільний транспорт», за порушення якого позивачку притягнули до відповідальності, не встановлює такого порушення, як відсутність «картки водія». Тобто притягнення до відповідальності відбулося за невизначене законодавством правопорушення.

Також позивачка скаржилася на недотримання відповідачем процедури розгляду справи у відділі державного нагляду, оскільки вона та водій не були присутніми, а тому не могли довести свої пояснення надати відповідні документи, тим самим були позбавлені свого права на захист.

(б) Позиція відповідача

26.05.2022 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень на позов зазначав, що спірна постанова є законною та прийнятою з дотриманням норм чинного законодавства. Вказує, що норми Закону України "Про автомобільний транспорт" зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

03.05.2022 ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивачка є суб`єктом господарювання та платником єдиного податку з 02.03.2018 (а.с.16).

Відповідно до договору про надання послуг №718 П від 01.01.2021 позивачка здійснює організацію перевезення товару/вантажу автомобільним транспортом ( а.с.17).

01.02.2021 позивачка уклала договір оренди №01/2021 за яким вона отримує у користування для здійснення своєї підприємницької діяльності автомобільний транспорт SCANIA G360, державний номерний знак НОМЕР_1 ; SCANIA G360, державний номерний знак НОМЕР_2 , напівпричіп КRONE НОМЕР_3 ; VOLVO FH420, державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с.30).

За актом приймання-передачі від 01.02.2021 позивачка отримала вантажний автомобіль SCANIA G360, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.33).

Згідно з умовами цивільно-правового договору №7/10 від 08.10.2021 в інтересах позивачки, як Замовника, Виконавець ОСОБА_2 приймає на себе зобов`язання по перевезенню вантажів автомобільним транспортом Замовника (а.с.34).

Позивачка відповідно до акту приймання-передачі від 08.10.2021 передала ОСОБА_2 вантажний автомобіль SCANIA G360, державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом моделі КRONE НОМЕР_3 (а.с.39).

У товарно-транспортній накладній з перевезення вантажу з Києва до Одеси №102-05494622 від 29.12.2021 автомобільним перевізником вказана ФОП ОСОБА_3 , водієм/експедитором ОСОБА_2 , транспортний засіб автомобіль SCANIA G360, державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом моделі КRONE НОМЕР_3 (а.с.46).

На ім`я ОСОБА_2 заведена індивідуальна контрольна книжка водія (а.с.48).

Відповідно до сторінок з вказаної книжки 29.12.2021 ОСОБА_2 керував транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 за маршрутом Київ-Одеса з тривалістю перерв між періодами керування 06:00 до 07:00 год. (а.с.49).

29.12.2021 відповідач за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів транспортним засобом SCANIA, номерний знак НОМЕР_3 склав акт №328375, в якому зафіксував порушення перевезення вантажів за відсутності картки водія. В акті зазначений водій ОСОБА_2 .

На підставі акту перевірки відповідач виніс постанову №331145 від 07.02.2022, якою на підставі ч.1, абз.третього ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» постановив стягнути з позивачки адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.(а.с.27).

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо існування законних підстав для застосування адміністративно-господарського штрафу, а також дотримання відповідачем встановленої процедури розгляду справи про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки та прийняття спірного рішення.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі Закон №2344-ІІІ) .

Відповідно до ст. ст. 1, 48 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення-перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж,

інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону №2344-ІІІ передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, які застосовуються до автомобільних перевізників.

Відповідно до абз. третього, ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Суд звертає увагу на те, що положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 7 червня 2010 року N 340 (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Так, відповідно до п.1.3 наведеного Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно п.6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Повертаючись до спірних правовідносин, суд встановив, що у водій ОСОБА_2 є в наявності індивідуальна картка водія із записом відповідно до якого, він 29.12.2021 керував транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 за маршрутом Київ-Одеса з тривалістю перерв між періодами керування 06:00 до 07:00 год.

Таким чином, відповідач не довів яке саме порушення законодавства про автомобільний транспорт вчинила позивачка, на підставі якого саме нормативно-правового акту у водія був обов`язок мати під час перевірки карту водія.

Крім того, позивач погоджується з аргументами позивачки про порушення процедури прийняття спірного рішення відповідачем.

Так, відповідно до п.25 Порядку проведення рейдових перевірок, затвердженого постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок) справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Згідно з 26 цього Порядку: « Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності)».

Впродовж розгляду справи відповідач не надав жодного документу в підтвердження повідомлення позивача про розгляд його справи, чим не надав йому можливість надати пояснення, докази, заперечення, що свідчить про необґрунтованість спірного рішення.

На підставі викладених обставин суд робить висновок про визнання протиправною та скасування постанови №331145 від 07.02.2022 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн., складеної виконувачем обов`язків начальника відділу державного нагляду (конторолю) в Одеській області Сергієм Горбан.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна), 00 грн. як за одну позовну вимогу майнового характеру. Даний факт підтверджується квитанцією від 22.02.2022 (а.с.53). З урахуванням висновку суду про задоволення позову, а також на підставі ч.1 ст.139 КАС України суд робить висновок, що судовий збір належить до відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову №331145 від 07.02.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу, складеної виконувачем обов`язків начальника відділу державного нагляду (конторолю) в Одеській області Сергієм Горбан про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу Державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна), 00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО