Справа № 340/9088/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Дніпросправа № 340/9088/21

головуючий суддя І інстанції Пасічник Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року в адміністративній справі №340/9088/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні пенсії від 14 вересня 2021 року № 33;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2021 про призначення пенсії, зарахувавши до стажу періоди здійснення нею підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.03.2001 та з 01.01.2002 по 31.12.2003 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 14 вересня 2021 року № 33.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2021 про призначення пенсії, зарахувавши до стажу періоди здійснення нею підприємницької діяльності з 01.01.2001 по 31.03.2001 та з 01.01.2002 по 31.12.2003.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

21.01.2022 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить суд винести додаткове рішення по справі, яким здійснити розподіл судових витрат по справі №340/9088/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області витрат на правничу допомогу в розмірі 4000.00 грн.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року заяву позивача було задоволено.

Присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, звернулись з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просять оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачі зазначили, що стягнуті витрати на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та ціною позову.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для задоволення заяви позивача, оскільки суду надано всі докази, які підтверджують розмір понесених стороною судових витрат та такі докази є належними та достатніми і при цьому позивачем дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, щодо строку звернення із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про надання правничої допомоги від 15.10.2021 року №53/2021 та детальним описом робіт (наданих послуг, виконаних адвокатом) від 17.01.2022 року, надавались наступні послуги:

- підготовка до подання позову: вивчення документів, наданих клієнтом, підготовка адвокатського запиту по суті правовідносин клієнта, отримання відповіді ГУ ПФУ у Кіровоградській області на адвокатський' запит, з урахуванням такої відповіді визначення наявності чи відсутності правових підстав для оскарження відмови в призначенні пенсії за віком 700.00 грн.

- підготовка позову до суду 2500.00 грн.

- підготовка уточненої позовної заяви на ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, для чого: аналіз законодавства в сфері пенсійного забезпечення з питань екстериторіальності призначення пенсії (нові положення діють з квітня 2021 року), з їх урахуванням розмежування повноважень відповідачів 700.00 грн.

- підготовка заяви про винесення додаткового рішення, направлення її суду та учасникам справи 100.00 грн.

Загальна вартість наданих послуг складає 4000 грн.

Відповідно до квитанції від 14.01.2022 року № 004303, позивачем було сплачено гонорар адвокату Кіріченко Тетяні Анатоліївні у розмірі 4000.00 грн.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 4000.00 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді першої інстанції у співмірності до наданих послуг обґрунтовано було визначено у розмірі 4000.00 грн

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року в адміністративній справі №340/9088/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко