Справа № 420/12954/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України в письмовому провадженні) заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України за вхід. №21052/22,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/12954/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов - задоволено повністю.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром у термін з 01 квітня 2019 року пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та перерахованої на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО108734 від 15 грудня 2020 року, а саме з врахуванням:

посадового окладу в розмірі: 8 180, 00 грн.;

окладу за військовим званням в розмірі: 1 480, 00 грн.;

надбавки за вислугу років в розмірі: 4 830, 00 грн.;

надбавки за особливості проходження служби: 65% від суми пп. 1,2,3, що дорівнює: 9418,50 грн.,

надбавки за темність: 15% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 1227 грн.,

премії: 35% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 2863 грн.;

а також з урахуванням встановлених ОСОБА_2 підвищень, надбавок, доплат до пенсії.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 вересня 2021 року, раніше встановленого при призначенні у вересні 2006 року ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України №2262-ХН "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та підтвердженого рішенням від 05 грудня 2018 року по справі №1540/4759/18, основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО108734 від 15 грудня 2020 року (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії), без обмеження пенсії максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 17.03.2022 року.

06.07.2021 року виданий виконавчий лист.

01.07.2022 року надійшла заява про встановлення судового контролю, яка обґрунтована наступним:

«…Разом з тим, на погляд Позивача, Відповідачем вказане судове рішення не виконується у повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 129-1 Конституції України, яка передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Розглянемо перерахунок пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФ України в Одеській області на 01.04.2019 року (розроблено 20.05.2022 р., копію отримано Позивачем особисто 31.05.2022 року у відповідному органі Відповідача на АДРЕСА_1 ) - Додаток № 3.

Згідно цього перерахунку пенсія ОСОБА_1 (з надбавками) складає:…

…Підсумок пенси (з надбавками): 32341,72 грн.

Ця сума повністю відповідає усім вимогам що до розрахунку пенсії ОСОБА_1 на 01.04. 2019 року та на період по 30.06,2019 року.

Але, коли розглядується документ "Розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії пенсіонера ОСОБА_1 на 01.06.2022 року" (розроблено 20.05.2022 р., копію отримано Позивачем особисто 31.05.2022 року у відповідному органі Відповідача на АДРЕСА_1 ) - Додаток № 4 -, то виявляється, що з липня 2019 року та подалі до червня 2022 р., невважаючи на те, що в державі два разу на рік (у липні та грудні кожного року) проводилось чергове підняття мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, це ніяким чином не відображалось на загальної сумі його пенсії, вона постійно залишалася попередньою: 32341.72 грн.

Тобто ГУ ПФ України в Одеській області у вказаний термін не провело перерахунок підвищень (надбавок) до пенсії Позивача та самої пенсії у цілому з урахуванням зростання суми мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність…

…Висновок: Відповідач, навмисно викривляючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року по справі № 420/12954/21, практично не виконує стосовно розрахунку пенсії ОСОБА_2 вимоги Законів України № 3552-ХІІ та № 1767-ІІІ, чім лишає Позивача законної можливості, отримувати власну пенсію у повному обсязі.».

Розглянувши вказане клопотання суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено повністю.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром у термін з 01 квітня 2019 року пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та перерахованої на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО108734 від 15 грудня 2020 року, а саме з врахуванням:

посадового окладу в розмірі: 8 180, 00 грн.;

окладу за військовим званням в розмірі: 1 480, 00 грн.;

надбавки за вислугу років в розмірі: 4 830, 00 грн.;

надбавки за особливості проходження служби: 65% від суми пп. 1,2,3, що дорівнює: 9418,50 грн.,

надбавки за темність: 15% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 1227 грн.,

премії: 35% від посадового окладу (п.1), що дорівнює 2863 грн.;

а також з урахуванням встановлених ОСОБА_2 підвищень, надбавок, доплат до пенсії.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення з 01 вересня 2021 року, раніше встановленого при призначенні у вересні 2006 року ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України №2262-ХН "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та підтвердженого рішенням від 05 грудня 2018 року по справі №1540/4759/18, основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення згідно з довідкою Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №ЮО108734 від 15 грудня 2020 року (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії), без обмеження пенсії максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 17.03.2022 року.

06.07.2021 року виданий виконавчий лист.

Згідно зі ст. 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява № 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів.

Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено:

«Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади:

1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень.

2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У даному випадку суд констатує фактичну відмову відповідача від повного виконання рішення суду, відверте ігнорування рішення суду та його тривале невиконання всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень, що, крім іншого, підриває авторитет судової влади в частині обов`язковості виконання судових рішень, що вже неодноразово ставало предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем по суті ставиться під сумнів сама сутність існування судової влади.

Суд вважає, що будь-які пояснення щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, інші надумані причини, не можуть бути виправданням з боку Держави (в особі Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Подільської міської ради) щодо невиконання рішення суду та бути свідченням наявності поважних причин його невиконання, тим більше - у сфері гарантованого Конституцією Україні соціального захисту (ст. 46), якою, крім іншого, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнані в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).

Відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

Відтак, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 382 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, враховуючи те, що в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Щодо вимог про визнання протиправними дій Головного управління та зобов`язання вчинити дії, слід зазначити, що вони є передчасними, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області не надало Звіт про виконання рішення суду по справі № 420/12954/21.

Керуючись статтями 2-9, 167, 243, 248, 256, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України за вхід. №21052/22 - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 07.10.2021 р. шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк звіт про виконання рішення суду по справі №420/12954/21 з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.