Справа № 260/7283/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2022 року м. Ужгород№ 260/7283/21
16:45 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився,

представник позивача: адвокат Лещинець Любомир Васильович,

відповідач 1: Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області представник не з`явився,

відповідач 2: Головне управління ДПС у Закарпатській області як відокремлений підрозділ ДПС України - представник Крупа-Газуда Мирослава Василівна,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області представник Лешанич Антон Антонович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі адвоката Сочка Віталія Івановича (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Л.Толстого,10Б) до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), Головного управління ДПС у Закарпатській області як відокремленого підрозділу ДПС України (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. П.Мирного, 2а, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 11 липня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 15 липня 2022 року.

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 через уповноваженого адвоката Сочка Віталія Івановича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області щодо не повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 361 691,24 грн.; 2) стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заборгованість бюджету надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 361 691, 24 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок.

28 грудня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

15 березня 2022 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості співвідповідача - Головне управління ДПС у Закарпатській області як відокремлений підрозділ ДПС України.

15 червня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що на виконання Податкового кодексу України податковим агентом - ПАТ «ВіЕс Банк» було утримано та перераховано до бюджету повністю ПДФО - 18% - 362 441, 24 грн. та військовий збір - 1,5% - в сумі 30203,44 грн. у день виплати компенсації (що підтверджується довідкою про дохід № 03-1/9255 від 30.07.2018 року виданої ПАТ «ВіЕс Банк»). Звертає увагу суду, що відповідно до інформації, висвітленої у Електронному кабінеті платника податків ОСОБА_1 обліковується переплата з ПДФО в сумі 361 691,24 грн., а також на момент звернення позивача із заявою про повернення надмірно сплачених сум відсутній податковий борг. Позивачем було подано в електронному вигляді заяву від 24.05.2021 року № 24692608 за формою F1302001 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (дана інформація зазначена в графі «Ведення звітності» та в графі «Вихідні документи»). В свою чергу, відповідачем на адресу позивача надіслано лист № 1542/Д/07-16- 24-05 від 28.05.2021 року про результати розгляду заяви позивача від 24.05.2021 року № 24692608, в якому Головним управлінням ДПС у Закарпатській області повідомляється, що дана виплата згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» (код ЄДОРПОУ 19358632) відображено за ознакою 126 (додаткове благо) в сумі 2013562,47 грн. та утримано податок в сумі 362441,24 грн. А відтак, на думку відповідача джерелом виплати доходу ПАТ «ВіЕс Банк» кваліфіковано виплату як дохід, а не компенсацію. Зазначає, що позивач одержав компенсацію від банку у зв`язку з форс-мажорними подіями, зокрема фактом крадіжки у банку невідомими особами. Так, внаслідок бездіяльності банку, що проявилась у незабезпеченні належного захисту приміщення Відділення від несанкціонованого доступу третіх осіб та невиконання Банком своїх зобов`язань та гарантій захисту за Договором оренди індивідуального сейфу, вказана призвела до викрадення коштів із індивідуального сейфу у зв`язку з чим позивачу завдано збитків. Відповідач в листі № 1542/Д/07-16-24-05 від 28.05.2021 року про результати розгляду заяви посилається на положення абз.д. ст. 164.2.17 ПК України, відповідно до якого на його думку, Позивачем одержано додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Однак, правовідносини, на підставі, яких було здійснено Банком грошову компенсацію не є правовідносинами прощення боргу кредитором. Вважаємо, за необхідне відмітити, що розмір і виплата компенсації визначені у добровільному позасудовому порядку, однак виплата такої відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, покладених у банківський індивідуальний сейф. Позивач звертає увагу суду, що ним не отримано додаткового блага. Відшкодування банком шкоди у вигляді грошової компенсації не є доходом, який підлягає оподаткуванню на підставі статті 164 ПК України.

21 січня 2022 року представником третьої особи подано до суду письмові пояснення щодо позову, в яких просять відмовити у задоволенні позову та зазначають, що Головне управління Казначейства жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж сам позивач не вказує на Казначейство як на порушника своїх прав). Задоволення позовної вимоги з формулюванням «Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області...» призведе до недотримання норм процесуального права. Крім того, зазначена у спорі виплата відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ «ВІЕС БАНК» відображена за ознакою 126 (додаткове благо). У зв`язку з вищенаведеним виплату і кваліфікована як дохід, а тому і утримано податок на дохід фізичних осіб.

08 лютого 2022 року представником позивача подано до суду відповідь на письмові пояснення третьої особи, в яких зазначає, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача у справі №826/7380/15, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості. Отже, позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заборгованості бюджету надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 361 691, 24 грн. є обґрунтованою.

05 квітня 2022 року представником відповідача 2 подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач вказує, що позивач у позовній заяві підтверджує, що виплата компенсації, визначена у добровільному позасудовому порядку, відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, покладених у банківський індивідуальний сейф. Враховуючи вищевикладене компенсація, виплачена позивачу ПАТ «ВіЕс Банк» в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, є об`єктом оподаткування податком на доходи з фізичних осіб. Звертають увагу суду, що переплата, яка обліковується в Електронному кабінеті платника, виникла на підставі даних, зазначених позивачем у поданій Податковій декларації про майновий стан і доходи №6669 від 31.05.2021. Так у рядку 18.2 Податкової декларації про майновий стан і доходи №6669 від 31.05.2021 «Сума податку на доходи з фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового року (від`ємне значення (рядок 13 - рядок 14 - рядок 15 - рядок 16)) ОСОБА_1 зазначено суму 361 691,44 грн. Разом з тим у рядку 13 Податкової декларації про майновий стан і доходи №6669 від 31.05.2021 позивачем вказано суму 750,00 грн., а в рядках 14, 15 та 16 не зазначено жодних сум. Тобто, переплата в інтегрованій картці платника, яка відображена в Електронному кабінеті платника виникла внаслідок некоректного заповнення показників Податкової декларації про майновий стан і доходи, яка подана позивачем. Окрім того, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 14.02.2022 року № 1583/07-16-24-05/ НОМЕР_1 . Так, камеральною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 п.50.1 «а» ст. 50 Податкового кодексу України та п.2,п.4, п.5, п.6 Розділу Інструкції щодо заповнення податкового декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 №859, шляхом допущення викривлених показників, тобто невідповідного відображення, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 361691,24грн. та заниження податкового зобов`язання з військового збору на суму 29978,44грн.

Відповідачем 1 або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 28 грудня 2021 року не надано та не повідомлено причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року відповідно до заяви № 140825.7.15.1 про передачу в оренду індивідуального сейфу в депозитному сховищі ПАТ «ВіЕс Банк» , Банк (ПАТ «ВіЕс Банк» надав, а Наймач ( ОСОБА_1 ) прийняв в тимчасове платне користування індивідуального сейфу з 07 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року, (а.с. 17-18).

06 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ВІЕС БАНК» із заявою, в якій просить негайно відшкодувати збитки в сумі гривневого еквіваленту 62 000 доларів США та 55 000 євро станом на день платежу, оскільки в ніч з 02 на 03 березня 2018 року невідомі особи проникли до Закарпатського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» та вчинили крадіжку грошових коштів в розмірі 62 000 доларів США та 55 000 євро з орендованого ним індивідуального сейфу, (а.с. 19-20).

23 липня 2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про досудове врегулювання спору № 31-23-07, відповідно до якого Сторона 1 (ПАТ "ВіЕс Банк" виплачує Стороні 2 (громадянин ОСОБА_1 ) суму компенсації, зменшену на суму податків та зборів, як це передбачено п. 3.3 Договору, шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок Сторони 2, зазначений в п. 5 Додатку № 1 до Договору, або шляхом виплати готівкою із видачею відповідного документу, що підтверджує отримання коштів Стороною 2. Виплата суми компенсації здійснюється в термін, передбачений в п. 4 Додатку № 1 до Договору. Сторона 1 виступає податковим агентом Сторони 2 та сплачує всі необхідні податки та збори, які передбачені законодавством України у зв`язку із виплатами за цим Договором за рахунок суми виплати. При цьому Сторона 2 заявляє, гарантує та погоджується з тим, що фактично отримана нею від Сторони 1 сума коштів за цим Договором буде меншою за Суму компенсації на суму податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які будуть утримані Стороною 1 з Суми компенсації до бюджету під час їхньої виплати, (а.с. 22-25).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 31-23-07 від 23 липня 2018 року про досудове врегулювання спору сума компенсації на день укладення Договору становить 1 989 825 гривень, що є еквівалентним 75 241 долар США за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору. Сума компенсації, яка підлягає виплаті, визначається як сума в гривнях, еквівалентна сумі в іноземній валюті, визначеній в цьому пункті, за офіційним курсом гривні до відповідної валюти, який встановлено Національним банком України на день фактичної виплати Суми компенсації на користь Сторони 2. Термін виплати компенсації: до 01 серпня 2018 року, (а.с. 26).

Відповідно до довідки ПАТ «ВіЕс Банк» про дохід від 30 липня 2018 року № 03-1/9255 ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію (дохід) у сумі 1 620 917, 79 грн, (а.с. 27).

Відповідно до вказаної довідки утримано та перераховано до бюджету ПДФО 18 % у сумі 362 441,24 грн. та військового збору 1,5 % - 30 203,44 грн.

19 травня 2021 року позивачем подано уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік в якій сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного року складає 361 691,44 грн, (а.с. 38-40).

24 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 361 691,24 грн., (а.с. 35-37).

28 травня 2021 року Головне управління ДПС у Закарпатській області листом повідомило ОСОБА_1 на заяву від 24 травня 2021 року про те, що за результатами аналізу інтегрованої картки податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) виявлено переплату в сумі 361691,24 грн. В ході камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02.05.2019 року зазначена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) 2018 року у рядку 22.2 - 362441,24 грн зазначена з порушенням. Дана виплата відповідно до отриманих відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ «ВІЕС БАНК» відображено за ознакою 126 (додаткове благо) в сумі 2013562,47 грн. та утримано податок в сумі 362441,24 грн. Отже, джерелом виплати доходу ПАТ «ВІЕС БАНК» кваліфіковано виплату як дохід, а не компенсацію і тому утримано при виплаті та перераховано податок на доходи фізичних осіб. Згідно даних ІС «Податковий блок» сплата в розмірі 362441,24 грн по податку на доходи фізичних осіб відсутня. Станом на 27.05.2021 в ІКП по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) м. Мукачево рахується заборгованість в сумі 29978,44 грн та в ІКП по земельному податку з фізичних осіб в Ужгородському районі заборгованість складає 198,69 грн. Враховуючи вищенаведене, за результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02.05.2019 року не дотримано вимог, передбачених ст.164.2.17 та ст. 43 ПКУ, а відтак відмовлено у поверненні коштів, (а.с. 42-44).

Вважаючи дії відповідача протиправною бездіяльністю, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені статтею 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2 статті 43 ПК України).

Згідно з пунктом 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Із аналізу наведеного слідує те, що необхідними умовами для повернення помилково та/або надміру перерахованих коштів платнику податків є: наявність переплати суми грошового зобов`язання у платника податків, відсутність податкового боргу, у разі наявності податкового боргу у платника податків повернення коштів здійснюється лише у випадку повного погашення такого податкового боргу платником податків та за умови наявності після цього переплати суми грошового зобов`язання, подання платником податків заяви про повернення коштів.

В межах спірних правовідносин суми переплати 361 691, 44 грн., які просить повернути позивач як помилково сплачені, виникли з огляду на наступне.

06 лютого 2018 року відповідно до заяви № 140825.7.15.1 про передачу в оренду індивідуального сейфу в депозитному сховищі ПАТ «ВіЕс Банк» , Банк (ПАТ «ВіЕс Банк» надав, а Наймач ( ОСОБА_1 ) прийняв в тимчасове платне користування індивідуального сейфе з 07 лютого 2018 року по 09 березня 2018 року, (а.с. 17-18).

06 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ВІЕС БАНК» із заявою, в якій просить негайно відшкодувати збитки в сумі гривневого еквівалету 62 000 доларів США та 55 000 євро станом на день платежу, оскільки в ніч з 02 на 03 березня 2018 року невідомі особи проникли до Закарпатського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» та вчинили крадіжку грошових коштів в розмірі 62 000 доларів США та 55 000 євро з орендованого ним індивідуального сейфу, (а.с. 19-20).

23 липня 2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про досудове врегулювання спору № 31-23-07, відповідно до якого Сторона 1 виплачує Стороні 2 суму компенсації, зменшену на суму податків та зборів, як це передбачено п. 3.3 Розділу 3 Договору, шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок Сторони 2, зазначений в п. 5 Додатку № 1 до Договору, або шляхом виплати готівкою із видачею відповідного документу, що підтверджує отримання коштів Стороною 2. Виплата суми компенсації здійснюється в термін, передбачений в п. 4 Додатку № 1 до Договору. Сторона 1 виступає податковим агентом Сторони 2 та сплачує всі необхідні податки та збори, які передбачені законодавством України у зв`язку із виплатами за цим Договором за рахунок суми виплати. При цьому Сторона 2 ( гр. ОСОБА_1 ) заявляє, гарантує та погоджується з тим, що фактично отримана нею від Сторони 1 сума коштів за цим Договором буде меншою за Суму компенсації на суму податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які будуть утримані Стороною 1 з Суми компенсації до бюджету під час їхньої виплати, (а.с. 22-25).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 31-23-07 від 23 липня 2018 року про досудове врегулювання спору сума компенсації на день укладення Договору становить 1 989 825 гривень, що є еквівалентним 75 241 долар США за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення цього Договору. Сума компенсації, яка підлягає виплаті, визначається як сума в гривнях, еквівалентна сумі в іноземній валюті, визначеній в цьому пункті, за офіційним курсом гривні до відповідної валюти, який встановлено Національним банком України на день фактичної виплати Суми компенсації на користь Сторони 2. Термін виплати компенсації: до 01 серпня 2018 року, (а.с. 26).

Відповідно до довідки ПАТ «ВіЕс Банк» про дохід від 30 липня 2018 року № 03-1/9255 ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію (дохід) у сумі 1 620 917, 79 грн., (а.с. 27).

Відповідно до вказаної довідки утримано та перераховано до бюджету ПДФО 18 % у сумі 362 441,24 грн та військового збору 1,5 % - 30 203,44 грн.

Оподаткування доходів, отриманих фізичними, особами, регулюється розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст. 164 Кодексу), та доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) доходу (ст. 165 Кодексу).

Так, згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Виходячи з наведених норм Податкового кодексу України сума відшкодування матеріальних збитків, яка відшкодовується громадянину внаслідок заподіяння шкоди його майну чи здоров`ю не на підставі судового рішення, включається до його оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню податком на доходи з фізичних осіб та військовим збором (стаття 163, підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення Податкового кодексу України).

Водночас відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Позивач у позовній заяві підтверджує, що виплата компенсації, визначена у добровільному позасудовому порядку, відбулася для захисту порушених прав, а саме повернення частини коштів, покладених у банківський індивідуальний сейф.

Враховуючи вищевикладене компенсація, виплачена позивачу ПАТ «ВіЕсБанк» в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, є об`єктом оподаткування податком на доходи з фізичних осіб і такий податок за умовами договору сплатив податковий агент ПАТ "ВіЕс Банк".

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що у його Електронному кабінеті платника податків обліковується переплата з ПДФО в сумі 361 691,24грн.

Разом з тим, судом встановлено, що 19 травня 2021 року позивачем подано уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік в якій сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного року складає 361 691,44 грн, (а.с. 38-40).

Тобто, така переплата у позивача виникла на підставі самостійно поданої ним уточнюючої декларації та на підставі даних, які ним зазначені.

Так, у рядку 18.2 Податкової декларації про майновий стан і доходи від 19 травня 2021 року «Сума податку на доходи з фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового року (від`ємне значення (рядок 13 - рядок 14 - рядок 15 - рядок 16)) ОСОБА_1 зазначено суму 361 691,44 грн. Разом з тим у рядку 13 Податкової декларації про майновий стан і доходи позивачем вказано суму 750,00 грн., а в рядках 14, 15 та 16 не зазначено жодних сум, (а.с. 39).

Тобто, переплата в інтегрованій картці платника, яка відображена в Електронному кабінеті платника виникла внаслідок некоректного заповнення показників Податкової декларації про майновий стан і доходи, яка подана позивачем.

24 травня 2021 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 361 691,24 грн., (а.с. 35-37).

28 травня 2021 року Головне управління ДПС у Закарпатській області листом повідомило ОСОБА_1 на заяву від 24 травня 2021 року про те, що за результатами аналізу інтегрованої картки податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) виявлено переплату в сумі 361691,24 грн. В ході камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02.05.2019 року зазначена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету за результатами звітного (податкового) 2018 року у рядку 22.2 - 362441,24 грн. зазначена з порушенням. Дана виплата відповідно до отриманих відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартал 2018 року ПАТ «ВІЕС БАНК» відображено за ознакою 126 (додаткове благо) в сумі 2013562,47 грн. та утримано податок в сумі 362441,24 грн. Отже, джерелом виплати доходу ПАТ «ВІЕС БАНК» кваліфіковано виплату як дохід, а не компенсацію і тому утримано при виплаті та перераховано податок на доходи фізичних осіб. Згідно даних ІС «Податковий блок» сплата в розмірі 362441,24 грн. по податку на доходи фізичних осіб відсутня. Станом на 27.05.2021 в ІКП по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) м. Мукачево рахується заборгованість в сумі 29978,44 грн. та в ІКП по земельному податку з фізичних осіб в Ужгородському районі заборгованість складає 198,69 грн. Враховуючи вищенаведене, за результатами камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік № 12937 від 02.05.2019 року не дотримано вимог, передбачених ст.164.2.17 та ст. 43 ПКУ, а відтак відмовлено у поверненні коштів, (а.с. 42-44).

Окрім того, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено камеральну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 14 лютого 2022 року № 1583/07-16-24-05/ НОМЕР_1 , (а.с. 155-160).

Так, камеральною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 п.50.1 «а» ст. 50 Податкового кодексу України та п.2,п.4, п.5, п.6 Розділу Інструкції щодо заповнення податкового декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 №859, шляхом допущення викривлених показників, тобто невідповідного відображення, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 361691,24 грн. та заниження податкового зобов`язання з військового збору на суму 29978,44 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що судом не встановлена бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області щодо не повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 361 691,24 грн., оскільки звернення позивача розглянуто та повідомлено про причини відмови, як наслідок, відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 361 691, 24 грн.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Питання судових витрат судом не вирішується у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в особі адвоката Сочка Віталія Івановича до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Головного управління ДПС у Закарпатській області як відокремленого підрозділу ДПС України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення надміру сплачених сум грошових зобов`язань - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль