Справа № 560/3921/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3921/22
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу", яка викладена у листі Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 2200-0304-8/11100 від 02.02.2022, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачці до стажу державної служби періоди роботи з 14.02.1994 року по 15.10.1997 в органах державної податкової служби, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 26.01.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ у розмірі 60 % від заробітку зазначеного за віком з 26.01.2022, в розмірі 60% суми заробітної плати зазначеної в довідках № 137-Ф, 139-Ф від 26.01.2022, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 26.01.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про переведення з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) на пенсію державного службовця відповідно до вимог Перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII) та вимог статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ). Проте отримала протиправну відмову.

У відзиві на позов відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як особа з ІІ групою інвалідності і з 28.07.2011 отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до статті 45 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ ( далі - Закон №1058) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.01.2022 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону № 889 у зв`язку із втратою нею права на пенсію по інвалідності державного службовця з набранням чинності з 01.05.2016 року Закону № 889. В задоволенні позовної заяви просить відмовити.

Ухвалою від 24 червня 2022 суд залучив до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області як співвідповідача.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить відмовити в задоволені позовних вимог. Зазначає, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби. Проте на момент звернення з заявою від 26.01.2022 позивачка не досягла пенсійного віку.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_2 з 28.07.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності 2 групи (довідка МСЕК серії АВ № 0570098 від 16.09.2015), згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 №84 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії шляхом переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки позивачка не досягла пенсійного віку

26.01.2022 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу".

Листом від 02.02.2022 2200-0304-8/11100 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило Позивача про прийняте рішення. Також у листі зазначено, що за документами пенсійної справи тривалість стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016 року становить 14 років 3 місяці 1 день (з 29.02.2002 року по 30.04.2016 року). Період роботи з 14.02.1994 року по 15.10.1997 року можливо зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, за умови підтвердження інформації щодо присвоєння рангу державного службовця чи виплати надбавки за ранг.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, відповідно до положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведенням з одного виду пенсії на інший є призначення особі, яка отримує пенсію, призначену відповідно до цього Закону, іншого виду пенсійної виплати, передбаченого частиною 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, закону України "Про державну службу", в розумінні закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначенням пенсії з інших підстав.

01 травня 2016 року набув чинності закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно із частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратив чинність, зокрема, закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно - 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; для осіб 32 років і старших - 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, на день набрання чинності Законом N 889-VIII повинні перебувати на державній службі.

Суд встановив, що позивачка в період з 14.02.1994 по 15.10.1997 працювала в органах державної податкової служби.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 позивачка 23.01.1995 року прийняла присягу державного службовця.

Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Статтею 344 ПК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених законом України "Про державну службу".

Тому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до статті 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Отже, аналізуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що періоди роботи позивача в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997 року зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, при умові зарахування до стажу державної служби позивачки періоди роботи в органах державної податкової служби з 29.02.2002 року по 30.04.2016 року та з 14.02.1994 року по 15.10.1997 року, її стаж державної служби складає понад 10 років і дає право позивачу на призначення пенсії по інвалідності згідно із статтею 37 Закону №3723.

Суд встановив, що на час звернення позивача з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності згідно з законом України "Про державну службу" існували всі умови, визначені статтею 37 Закону №3723-XII, необхідні для призначення йому пенсії по інвалідності, зокрема: стаж позивача, якому встановлена ІІ група інвалідності, на державній службі складає понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії він працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців.

Тому, відповідач безпідставно відмовив позивачу щодо призначення пенсії по інвалідності з дати звернення з 26.01.2022 року згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII.

З огляду на наведенні обставини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 №84 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ є протиправним, а тому його слід скасувати.

За змістом частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на призначення пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому перебуває її пенсійна справа.

Тому, суд вважає за необхідне, покласти обов`язок щодо призначення позивачці пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області .

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 року №84 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 року по 15.10.1997 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках № №137-Ф, 139-Ф, 140-Ф від 26.01.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107 , код ЄДРПОУ - 20987385)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук