Справа № 620/3243/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/3243/22
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Скалозуба Ю.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
доУправління поліції охорони в Чернігівській області
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Чернігівській області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення розслідування нещасного випадку, що мав місце 26.12.2000 з старшиною УДСО в Чернігівській області ОСОБА_1 та не складення актів відповідної форми;
зобов`язати відповідача здійснити розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 26.12.2000 близько 12 год. 00 хв. у Чернігівській психоневрологічній лікарні у відповідності з вимогами Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 та за результатами розслідування скласти акти за формою Н-1 та Н-5.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 відкрито провадження у справі та витребувано докази, на які посилається позивач у позовній заяві.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Разом з тим, ч. 13 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Так, судом встановлено наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, зважаючи на таке.
В силу вимог пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
З позовної заяви вбачається, що позивач в позовні заяві посилається на заяви та листи відповіді відповідача, проте не надає вказані доказі до матеріалів справи.
Окрім того, частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Процесуальні строки, в тому числі строки звернення з позовом до адміністративного суду, в адміністративному судочинстві регулюються Главою 6 КАС України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що вказаний спір стосується проходження публічної (військової) служби, а тому такий спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Як слідує з матеріалів справи предметом розгляду даної справи є факт не проведення розслідування нещасного випадку, який стався 26.12.2000 з позивачем.
В свою чергу, як слідує з наданих позивачем документів до позовної заяви останній ще в 2019 році (а.с. 9) звертався до відповідача з заявою (від 24.01.2019 № 6-К) щодо приведення попереднього акту розслідування нещасного випадку до вимог діючих нормативних документів та скласти відповідні акти ф. Н-5 та ф. Н-1, на яку отримав відповідь № 16/4- № Лк від 22.02.2019.
Тобто, позивач фактично про порушення своїх прав дізнався ще в грудні 2019 року, а звернувся до адміністративного суду із даним позовом лише 22.02.2022 (згідно штампу на конверті), тобто поза межами місячного строку, встановленого частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Окрім того, із цими самими позовними вимогами позивач звертався до суду 01.11.2021, позовна заява повернута у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду ухвалою від 09.11.2021. Вказану ухвалу суду позивач не оскаржував, остання набрала законної сили.
При цьому, позивачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.
Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
В порушення вимог ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява має бути залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до до Управління поліції охорони в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Попередити позивача, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. О. Скалозуб