Справа № 160/7905/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7905/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 (суддя Турлакова Н.В.) в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 17.04.2020 про зобов`язання сплати штрафної санкції у розмірі 578 408,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, складеним з порушенням вимог чинного законодавства, таким, що порушує права та законні інтереси позивача, з огляду на те, що податковим органом не зазначено жодного первинного документу, який би свідчив про сплату як податкових зобов`язань так і податкового боргу підприємства, а саме - дати сплати, суми сплати, призначення платежу, відсутня інформація щодо граничного терміну сплати податкового зобов`язання, що є порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727. Дії податкового органу щодо перерахування коштів з електронного рахунку в рахунок сплати податкового боргу без відповідної заяви ДП «Кривбасшахтозакриття», на думку позивача, є протиправними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено зокрема про те, що з системного аналізу норм Податкового кодексу України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість вбачається чітко встановлений механізм та обов`язкові умови для зарахування податкового боргу з податку на додану вартість платника податків з рахунку електронного адміністрування, а саме: наявність відповідного судового рішення або заяви платника податків. При цьому, позивач звертає увагу на те, що заяви про перерахування коштів до бюджету в рахунок сплати податкового боргу до податкового органу не надавав, судові рішення про стягнення податкового боргу за податковими деклараціями, що визначені в акті камеральної перевірки відсутні, що, на думку останнього, свідчить про відсутність у податкового органу підстав для перерахування коштів з електронного рахунку позивача в рахунок сплати податкового боргу. Крім того, позивач посилається на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 в аналогічній справі №160/5560/20, в якому суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірне нарахування ДП «Кривбасшахтозакриття» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податку на додану вартість за період з 04.04.2019 по 09.12.2019.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про те, що станом на 23.12.2020 в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість по ДП «Кривбасшахтозакриття» обліковувалась податкова заборгованість у сумі 1358437,82 грн., станом на 01.01.2020 в сумі 1665962,01 грн., у зв`язку з чим кошти, які сплачувались позивачем в погашення грошових зобов`язань з податку на додану вартість по деклараціях за липень, серпень, жовтень, листопад і грудень 2019 року та за податковими повідомленнями-рішеннями від 19.07.2017 № та № форми «Ш», зараховувались контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач вибірково застосовує норми ПК України та не враховує те, що норми п. 87.9 ст. 87 ПК України та норми п. 95.3 ст. 95 ПК України мають окремий предмет регулювання, так: норми п. 87.9 встановлюють черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма п. 95.3 регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Позивач також звернув увагу на висновки Верховного Суду у справі №440/4082/18, відповідно до яких у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.04.2020 головним державним ревізор-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Криворізького південного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та п.75.1 ст.75 в порядку ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 28.01.2020 по 07.04.2020, за результатами якої складено Акт № 18168/04-36-56-30/32975178 від 14.04.2020.

За результатами перевірки встановлено порушення з боку позивача строків сплати сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість:

- зазначених підприємством у податкових деклараціях з ПДВ за липень, серпень, жовтень, листопад і грудень 2019 року;

- за податковими повідомленнями-рішеннями від 19.07.2017 № та № форми «Ш».

Відповідальність платника за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

За результатами розгляду заперечень ДП «Кривбасшахтозакриття» від 15.04.2020 на Акт перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області, висновки Акту від 14.04.2020 №18168/04-36-56-30/32975178 податковим органом залишені без змін.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2020, яким на підставі ч.2 п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України за затримку на 126, 120, 119, 117, 115, 109, 106, 103, 95, 91, 90, 88, 86, 71, 68, 58, 58, 58, 58, 58, 58, 58, 58, 58, 58, 53, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45. 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45. 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45, 45 календарних днів сплати/за несплату грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 2 892 040,90 грн. зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 578 408,18 грн. за платежем податок на додану вартість.

ДП «Кривбасшахтозакриття», в порядку ст. 56 Податкового кодексу України звернулося зі скаргою від 24.04.2020 №200 до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 14.04.2020 №.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 25.06.2020 №20198/6/99-00-06-02-05-06, залишено без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення.

Правомірність винесення відповідачем вищезазначеного податкового повідомлення-рішення є предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1статті 75 Податкового кодексу України доповнено другим абзацом, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз зазначеної норми Податкового кодексу України свідчить про, що на момент проведення перевірки предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, можуть бути і інші питання, такі як своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

З матеріалів справи встановлено, що контролюючим органом попередню камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивача проведено за період з 04.04.2019 по 09.12.2019.

В межах спірних правовідносин, камеральною перевіркою з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість контролюючим органом фактично перевірено період з 23.12.2019 по 07.04.2020, який не охоплено під час проведення попередніх перевірок позивача.

Отже, з огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про дотримання відповідачем умов проведення камеральної перевірки у межах спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Відповідно до пункту 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, встановлена пунктом 87.9 статті 87 ПК України заборона платникам спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком податкового органу зараховувати такі кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Зазначене кореспондується з першим реченням абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК України, відповідно до якого не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З аналізу наведеного слідує те, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що і було здійснено податковим органом в межах спірних правовідносин.

Відповідно до висновків акта перевірки, в порушення вимог пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Кодексу платником податків несвоєчасно сплачено суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість зазначених в податкових деклараціях з ПДВ за липень, серпень, жовтець, листопад і грудень 2019 р. та за податковими повідомленнями - рішеннями від 19.07.20117 №№ та форми «Ш».

За даними ІС «Податковий блок» станом на 01.01.2020 в ІКП з ПДВ по ДП «Кривбасшахтозакриття» обліковувалась податкова заборгованість в сумі 1665962,01 грн.

За даними ІКП з ПДВ кошти в погашення грошових зобов`язань з податку на додану вартість по вищезазначених деклараціях та податковим повідомленням-рішенням надійшли до бюджету згідно платіжних доручень з рахунку ДП «Кривбасшахтозакриття» в системі електронного адміністрування ПДВ та зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення відповідно до пункту 87.9 статті 87 Кодексу.

Таким чином, висновки контролюючого органу викладені в акті від 14.04.2020 №18168/04-36-56- 30/32975178 щодо несвоєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що кошти на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість можуть бути джерелом погашення боргу з податку на додану вартість лише за наявності відповідного рішення суду з тих підстав, що друге речення пункту 87.9 статті 87 ПК України є окремою нормою і стосується випадків, коли погашення боргу здійснюється за рішенням суду відповідно до статті 95 цього Кодексу. Аналіз же абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК України свідчить про те, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі №826/13602/18.

Щодо посилання ДП «Кривбасшахтозакриття» на постанову Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі №440/4082/18, колегія суддів зазначає про те, що правовідносини у справі №440/4082/18 не є подібними до правовідносин у даній справі, тому висновки Верховного Суду, викладені у вказаній постанові не підлягають врахуванню під час розгляду даної справи.

Так, у справі №440/4082/18 були встановлені обставини спрямування платником коштів з поточного рахунку на поповнення рахунку в СЕА ПДВ не з метою сплати грошових зобов`язань з ПДВ, однак, які самостійно були списані контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу, що, відповідно, суперечить пункту 95.3 статті 95 ПК України.

Водночас, у цій справі, яка є предметом апеляційного перегляду, платник податків спрямовував кошти на рахунок в СЕА ПДВ з метою сплати поточних грошових зобов`язань, що є порушенням платником пункту 87.9 статті 87 ПК України і тягне за собою наслідки, визначені цим же пунктом - зарахування контролюючим органом таких коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав про безпідставність тверджень позивача про те, що законодавець не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків, з огляду на те, що відповідальність у вигляді штрафу не поставлена в залежність від способу та порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.12.2018 по справі № 820/6904/16.

Щодо посилань ДП «Кривбасшахтозакриття» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №160/5560/20, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що останнє не підлягає врахуванню під час розгляду даної справи, з огляду на те, що на момент прийняття рішення судом першої інстанції у даній справі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №160/5560/20 не набрало законної сили.

Більш того, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №160/5560/20 скасовано та в задоволенні позову ДП «Кривбасшахтозакриття» відмовлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року по справі №160/7905/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров