Справа № 380/5557/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року

справа №380/5557/22

провадження № П/380/5592/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Кухар Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АНДЕРМЕТ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АНДЕРМЕТ» (далі позивач, ТОВ «Андермет») з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.02.2022 №1715/13-01-07-01, №1716/13-01-07-01, прийняті на підставі акта перевірки «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АНДЕРМЕТ» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 13.01.2022 №418/13-01-07-01/44325433;

- зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Андермет» за жовтень 2021 року.

В обґрунтування позову зазначено про те, що висновки акту перевірки від 13.01.2022 не відповідають фактичним обставинам. Основним чинником виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість (далі також ПДВ) у відповідній Декларації за жовтень 2021 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 21.12.2021) є операції з придбання (імпорт) товарів в обсягах, що значно перевищують обсяги поставок. Позивач не оформляв господарських операцій з ризиковими контрагентами, які б могли вплинути на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування. Висновки перевірки вважає сформованими внаслідок довільного трактування норм Податкового кодексу України, такі є припущеннями та не ґрунтуються на аналізі первинної та податкової документації.

З огляду на викладене податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акта перевірки, висновки якого, з позиції позивача є невірними та повністю спростовними, також є протиправними та такі слід скасувати.

Також, позивач для відновлення своїх порушених прав вважає доцільним зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого позивачем за жовтень 2021 року.

Ухвалою від 28.03.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 01.04.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

25.05.2022 за вх. №36557 від позивача надійшли додаткові пояснення /Т.1, арк.спр.47-49/.

Ухвалою суду від 08.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 06.07.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування штрафу відмовлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволення позову відмовити повністю.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, додаткових пояснень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Андермет» зареєстроване як юридична особа 04.08.2021 (до 03.09.2021 ТОВ «АГРОФІРМА «КУЛЬТ ЗЕРНА»), ідентифікаційний код юридичної особи 44325433. Оосновний вид діяльності за КВЕД: 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами /Т.1, арк.спр.12/.

ГУ ДПС у Львівській області в період з 29.12.2021 по 05.01.2022 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що складено акт №418/13-01-07-01/44325433 від 13.01.2022 /Т.1, арк.спр.9-19, 20/.

У вказаному акті зафіксовано, що наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в межах організації і проведення цієї перевірки, у тому числі представлена платником податків, та результати її опрацювання є відповідно до п.п. 19№.1.46 п. 19№.1 ст. 19№, п. 74.3 ст. 74 і п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України підставою для зазначених нижче висновків.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Андермет» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 1227624,00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 9235201,00 грн. /Т.1, арк.спр.19/.

На підставі акта перевірки від 13.09.2021 у зв`язку з виявленими порушеннями контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

1) №1715/13-01-07-01 від 02.02.2022, відповідно до якого зафіксовано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 9235201,00 грн. та відповідно його зменшено;

2) №1716/13-01-07-01 від 02.02.2022, відповідно до якого зафіксовано суму завищення бюджетного відшкодування 1227624,00 грн. та відповідно його зменшено, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) 306906,00 грн. /Т.1, арк.спр.21-22, 23-24/

Оскільки позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення безпідставними, протиправними та такими, що порушують його права, які можуть бути відновлені шляхом скасування цих рішень, а також у тому числі шляхом внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо відповідних узгоджених сум бюджетного відшкодування, заявленого позивачем за жовтень 2021 року, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлюються ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (абз. 1 п. 200.7, п.п. 200.8, 200.9 ст. 200 ПК України).

Податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз. 1-4 п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст. 44 ПК України. Згідно з п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону №996-ХIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону №996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Доцільно зауважити, що якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження під час вирішення цієї справи.

В акті перевірки від 13.01.2022 зафіксовано, що перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17Б Декларації) за жовтень 2021 року встановлено її завищення на 10462825,00 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19.

В ході проведення перевірки посадовими особами позивача не представлено до перевірки регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законодавством, оригінали первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з декларуванням за жовтень 2021 року від`ємного значення з ПДВ у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Відображені ТОВ «Андермет» показники у податковій звітності (декларації з ПДВ), що склали структуру податкового кредиту, згідно з поданою податковою декларацією за жовтень 2021 року, задекларовані підприємством безпідставно на суму ПДВ 10462825,00 грн., а саме рядок 11 «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи за основною ставкою» у сумі 10462825 грн., згідно поданих декларацій з ПДВ відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 ПК України задекларований позивачем безпідставно, оскільки даний показник не підтверджений первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансовою звітністю, іншими документами, пов`язаними з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Крім того, до перевірки не представлено документів щодо транспортування, навантаження (розвантаження), оприбуткування на склад та використання у господарській діяльності підприємства імпортованих ТМЦ, а також документи на сплату ПДВ при імпорті товарів.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник р. 18 Декларації) встановлено її завищення на 10462825,00 грн., внаслідок завищення показника р. 17 (колонка Б) Декларації.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник р. 20.2. Декларації за наявності) встановлено її завищення на 1227624,00 грн. внаслідок завищення показника р. 19 Декларації.

ТОВ «Андермет» не надано до перевірки жодних первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку та пов`язані з декларуванням за жовтень 2021 року від`ємного значення з ПДВ, в тому числі оригінали платіжних документів, які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплачені у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, про що складено відповідний акт ненадання посадовими особами підприємства документів для проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Андермет» від 05.01.2022 №6/13-01-07/44325433.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (показник рядка 21 Декларації), встановлено її завищення на 9235201,00 грн. внаслідок завищення показника р. 19 Декларації.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що відповідач жодним чином не стверджує про невірність здійснених розрахунків у Декларації, а у наслідку, розрахунку від`ємного значення з ПДВ, помилки (описки) у Декларації, а лише не погоджується з сформованим позивачем ПДВ, який підлягає бюджетному відшкодуванню та від`ємним значенням з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, внаслідок непідтверджених, з позиції податкового органу, господарських операцій з імпорту товарів.

Судом встановлено, що 01.10.2021 між WERDATA FZE LLC (продавець) та позивачем (покупець) укладено контракт №КМО224 /Т.1, арк.спр.50-54/, відповідно до якого продавець продає, а покупець купляє товар, номенклатура, якість, кількість та ціна якого визначаються в інвойсах, які є невід`ємною частиною і складені відповідно до положень даного контракту.

Загальна сума контракту складає 5000000 доларів США.

Терміни поставки кожної партії товару обумовлюються і підтверджуються продавцем і покупцем телефоном, факсом чи електронною поштою. Поставка товару здійснюється на умовах вказаних в інвойсах, відповідно до вимог правил Інкотермс 2010.

Також 05.10.2021 між позивачем (покупець) та NELIA TEKSTIL AKSESUAR HEDIYELIK ESYA (продавець) укладено контракт №4411 /Т.1, арк.спр.55-59/, відповідно до якого продавець продає, а покупець купляє товар одяг, запчастини, обладнання, текстиль, тканину (товар) у кількості, за цінами і на умовах, вказаних в інвойсі. Загальна сума контракту складає 500000 доларів США.

Продавець буде поставляти товар партіями. Поставка товару здійснюється на умовах вказаних в інвойсах, відповідно до вимог правил Інкотермс 2010.

На підтвердження реальності господарських операцій з купівлі відповідних товарів до матеріалів справи долучено копії інвойсів, складених відповідно до вимог вказаних контрактів та вантажних митних декларацій щодо імпорту товару, визначеного у вказаних інвойсах /Т.1, арк.спр.60-250, Т.2, арк.спр.1-85/.

В матеріалах справи також містяться оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 контрагенти за жовтень 2021 (облік розрахунків з іноземними постачальниками за одержані товарно-матеріальні цінності), зі змісту якої з`ясовано відсутність заборгованостей між позивачем та контрагентами; оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 місця зберігання ТМЦ за жовтень 2021 року (облік руху та наявності товарних запасів на складі); оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 контрагенти за жовтень 2021 року (облік розрахунків з вітчизняними постачальниками).

З метою підтвердження наявності офісного та складських приміщень у позивача до матеріалів справи долучено копії договору суборенди №33 від 06.08.2021 з ТОВ «ЛІАР БІЗНЕС СИСТЕМС» (суборендар ТОВ «Агрофірма «Культ Зерна» попередня назва ТОВ «Андермет») та договору оренди об`єкту нерухомого майна №01/10/21-1 від 01.10.2021 з ТОВ «РОМБ+» /Т.2, арк.спр.98-108/. Факт наявності працівників у кількості 5 осіб станом на момент перевірки визнано у акті перевірки від 13.01.2022.

До матеріалів справи також надано копії платіжних доручень про здійснення позивачем на користь ДМС попередньої оплати за митне оформлення, без ПДВ /Т.2, арк.спр.110-116/.

Представник позивача звернула особливу увагу на реєстр вантажно-митних декларацій з імпорту відповідних товарів від WERDATA FZE LLC та NELIA TEKSTIL AKSESUAR HEDIYELIK ESYA та суму сплаченого ПДВ з відповідних імпортних операцій, яка складає 10462825,49 грн. /Т.2, арк.спр.96/.

При цьому згідно з Реєстром фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ із даними первинної документів позивача за жовтень 2021 року (період виникнення від`ємного значення ПДВ) складає 1227623,59 грн., яка врахована при розрахунку бюджетного відшкодування /Т.2, арк.спр.109/.

За змістом уставленої практики Верховного Суду, зокрема постанови від 03.09.2019 у справі №810/3790/17, при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України).

У разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку (п. 201.12 ст. 201 ПК України).

Викладене свідчить про те, що право на податковий кредит при імпорті товарів виникає за наявності митної декларації, оформленої відповідно до законодавства, та сплати податкових зобов`язань з ПДВ за такою митною декларацією. Саме митна декларація підтверджує як суму податку, так і її сплату. А тому вказана у митній декларації сума податку може бути включена до податкового кредиту.

Судом з`ясовано та не спростовано відповідачем, що ТОВ «Андермет» при здійснені імпорту товарів було виконано всі необхідні митні формальності з питань державної митної справи та сплачено податкові зобов`язання з ПДВ за оформленими, відповідно до вимог законодавства, митними деклараціями, а тому підприємство має законне право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яка фактично сплачується ним у будь-яких попередніх податкових періодах, що відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат.

Позивач вказує, що ним виконано усі вимоги п. 200.4 ст. 200 ПК України, оскільки від`ємне значення різниці виникло між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту. Так, за імпортований товар на підставі контрактів позивачем сплачено до Державного бюджету України податок на додану вартість, факт поставки в акті не заперечується, на підставі чого сформований податковий кредит відповідного періоду; за податковими зобов`язаннями позивачем зареєстровано та внесено до реєстру податкові накладні, які включені до складу податкових зобов`язань, що відповідачем не заперечується ні у акті перевірки, ні під час судового розгляду.

Податковим органом також в акті перевірки від 13.01.2022 зазначено про ненадання документів щодо транспортування, навантаження (розвантаження), оприбуткування на склад та використання в господарській діяльності підприємства імпортованих товарно-матеріальних цінностей, а також документів про сплату ПДВ при імпорті товарів. Однак як справедливо зауважила представник позивача відповідач жодним чином не аргументував яким чином відповідні документи впливають на показники бюджетного відшкодування, заявлені позивачем. Ба більше, послуги транспортування, навантаження тощо охоплюються умовами контрактів, як такі, що входять у ціну та виконуються постачальниками.

За таких обставин, висновок контролюючого органу про допущення позивачем безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2021 року на загальну суму 10462825,00 грн., а у наслідку завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 1227624,00 грн. та завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 9235201,00 грн., не знайшли свого підтвердження письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.

За таких обставин, винесені податкові повідомлення-рішення від 02.02.2022 за №1715/13-01-07-01 та за №1716/13-01-07-01 є безпідставними та необґрунтованими, не відповідають критеріям правомірності (ч. 2 ст. 2 КАС України), а тому підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Андермет» за жовтень 2021 року, суд зазначає таке.

Відповідно до підп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.7 та 200.10 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з підп. «ґ» п. 200.12 ст.200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку (абз. 6, 8 п. 200.12 ст.200 ПК України).

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст. 200 ПК України).

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 200.15 ст. 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 встановлено, що формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства (п. 3 Порядку).

Відповідно до п. 4 Порядку орган ДФС вносить до Реєстру певні дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; - дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; - дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; - дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з п. 6 Порядку повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Отже, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

При цьому, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування належних позивачу, задля забезпечення доступу органу, що здійснює казначейське обслуговування для подальшого її виконання.

Таким чином, з метою відновлення та ефективного захисту прав позивача в повному обсязі позовні вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, позивачем за жовтень 2021 року у відповідних розмірах, підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути удові витрати у виді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №1715/13-01-07-01 від 02.02.2022.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №1716/13-01-07-01 від 02.02.2022.

4. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «АНДЕРМЕТ» за жовтень 2021 року.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««АНДЕРМЕТ»» (79067, м. Львів, вул. Бескидська,33; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) судові витрати у виді судового збору в сумі 27291 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2022.

Суддя Кравців О.Р.