Справа № 640/25935/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "15" вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту України" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту України" звернулося до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості від 10.10.2019р. № UА 100000/2019/000363/2.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" звернулося до з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості від 23.10.2019р. № UА 100000/2019/000398/2.

Ухвалою суду від 05.03.2020 справи №640/25935/19 та №640/26267/19 об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаним справам загальний №640/25935/19.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про те, що транспорті витрати за наявності договору транспортно-експедиційного обслуговування підтверджуються документами перевізника, а не експедитора, не відповідають вимогам законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, гр. 20 р. ІІІ Правил заповнення декларацій митної вартості, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 р. №599, згідно з якими для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються документи про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати рахунок-фактура від виконавця договору, що і було дотримано позивачем. Щодо посилання відповідача на необхідність надання заявок на маршрут перевезення та інші умови щодо поставки вантажу, то законодавство і укладений між сторонами договір не передбачає обов`язковості оформлення таких заявок, тоді як наданий рахунок-фактура містить достатньо інформації щодо витрат на транспортування, і підстави для висновку про понесення перевізником додаткових витрат на транспортування відсутні. Також позивач зазначає, що страхування вантажу не проводилося, тому відповідні документи не надавались для митного декларування.

Долучений прайс-лист продавця товару оформлено у довільній формі, оскільки обов`язкових реквізитів цього документа не передбачено. Додатково щодо термінів розрахунку за товар, отриманий згідно зі специфікацією № 19-0765-К137 від 22.08.2019, позивач зазначив, що термін розрахунків станом на час митного декларування не настав згідно з умовами додаткової угоди №4 від 28.02.2014 (протягом 180 днів - до 18.04.2020), тому документи на підтвердження розрахунку за отриманий товар не було надано за їх відсутністю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних і допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості спірних товарів встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 Кодексу, не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та подані не в повному обсязі, тому, реалізовуючи своє право на можливість упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів, митним органом витребувано додаткові документи. Однак, декларант не надав відповідні документи на підтвердження правильності визначення митної вартості товарів для можливості застосування першого методу визначення митної вартості (за ціною договору), що підтверджує обґрунтований сумнів митного органу в правильності визначення митної вартості та достовірності поданих відомостей про вартість товарів.

Також скаржник зазначив, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом надано довідку про транспортні витрати від 07.10.2019 №316398, видану ТОВ «Ламан Шиппинг», договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 10.09.2019 №1909 та рахунок на оплату від 07.10.2019 №LS-4232296. В той час, згідно з даними, зазначеними в коносаменті від 26.08.2019 № М232403463 перевізником товару є TOG «Ningbo Together Shipping Со., LTD». Тобто відбулось залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Скаржник вважає, що позивач не виконав умови передбачені частинами 2, 10, 21 статті 58 Митного Кодексу України в частині документального підтвердження складових митної вартості. Отже, заявлений декларантом основний метод визначення митної вартості не застосований відповідно до положень ч. 6 ст. 54 та ч. 2 ст. 58 Митного Кодексу України.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідач заявив клопотання про заміну відповідача Київської митниці Держмитслужби, на її правонаступника - Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Розглянувши клопотання, колегія суддів зазначає, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 вересня 2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», п. 1 якої передбачено спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Північної митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної служби (створення єдиної юридичної особи).

Відповідно до п. 2 Постанови, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них. структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Наказом Держмитслужби від 19 жовтня 2020 року № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено реєстрацію Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України: ; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-а).

Згідно наказу Державної митної служби України від 30 червня 2021 року № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, з викладеного вбачається, що Київською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України повністю підтверджено наявність підстав, які визначені в статті 52 КАС України, щодо здійснення заміни відповідача її правонаступником, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про заміну Київської митниці Держмитслужби як відповідача у даній справі на її правонаступника Київську митницю як відокремленого підрозділу Державної митної служби України є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

28.04.2011 року між ТОВ "Світ Інструменту Україна" (Покупець) та MATRIZE Handels-GmbH, China, Китай (Продавець) укладено Контракт № CH-MIU/28/0411, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FOB Шанхай згідно Інкотермс-2000 товари в асортименті згідно Специфікацій на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1.).

Згідно п. 4.1. договору кількість товару в кожній поставці, конкретний асортимент, строк поставки попередньо узгоджуються Сторонами і вказуються в замовленнях Покупця на конкретну партію товару, а також в інвойсах.

Відповідно до п. 10.1. Договору Покупець здійснює страхування кожної партії товарів, відправлених згідно замовлення, за своїм розсудом і за свій рахунок.

Додатковою угодою № 4 від 28.02.2014 року Сторони узгодили, що оплата за товар відбувається в один етап: 100% вартості відправленої партії товару має бути оплачено протягом 180 календарних днів після відвантаження, підтвердженого копіями відвантажувальних документів, а саме міжнародної морської накладної (коносаментом), виписаним на ім`я Покупця (п. 5.1).

У додатках до Договору - специфікації № 19-0721-К137 від 15.08.2019 р. до інвойса з такими ж реквізитами сторони узгодили асортимент, ціну та вартість товару, а також строк поставки (20.08.2019).

На імпортовану в рамках Контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 р. партію товару позивачем через представника ТОВ "УТС" було подано відповідачу 09.10.2019 р. в електронному вигляді митну декларацію форми МД-2 № UA100130/2019/225521 на товари за 76 позиціями з визначенням митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем було подано до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: контракт № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011; додаткова угода до контракту №4 від 28.02.2011; додаткова угода до контракту №10 від 01.04.2018; специфікація № 19-0721-К137 від 15.08.2019 р. та інвойс з такими ж реквізитами сторони, пакувальний лист до вказаного інвойсу, міжнародна товарно-транспортна накладна (коносамент) №М232403463 від 09.10.2019 р. ТОВ "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" (перевізник), договір №1909 від 10.09.2019 р. на транспортно-експедиторське обслуговування, укладений між позивачем та ТОВ "ЛАМАН ШИППІНГ", довідка про транспортні видатки від 07.10.2019 р. №316398 перевізника, рахунок-фактура від 07.10.2019 р. №LS-4232296 на суму 57 652 грн. за морське перевезення вантажу, прайс-лист продавця.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених за митною декларацією № UA100130/2019/225521, митним органом на підставі статті 54 Кодексу та Методичних рекомендацій встановлено, що документи, які подані відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, а саме: у гр. 20 митної декларації відповідно до інвойсу від 15.08.2019 № 19-0721-К137 до контракту від 28.04.2011 № CH-MIU/28/0411 задекларовано умови поставки FOB - NINGBO (Китай) (продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно). Згідно даних коносаменту від 26.08.2019 р. №М232403463 перевізником товару є TOG NingboTogether Shipping Co.LTD, тоді як документи на підтвердження витрат на транспортування, надані ТОВ "ЛАМАН ШИППІНГ". Декларантом не надано заявки чи додаткові угоди до договору щодо транспортування товару, а рахунок від 07.10.2019 р. №LS-4232296 на суму 57 652 грн. не містить додаткових витрат. Не надано відомості про страхування вантажу.

У зв`язку з вказаним декларанту запропоновано надати додаткові документи.

Листом від 10.10.2019 р. ТОВ "УТС" повідомило про відсутність запитуваних документів.

Митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України з огляду на визначеній митній вартості подібних за характеристиками товарів, оформлених за митними деклараціями, переліченими у рішенні про коригування митної вартості від 10.10.2019 № UА 100000/2019/000363/2.

Вказаним рішенням відкориговано митну вартість товарів за 20 позиціями; вартість 8 позицій задекларованого товару збільшено з 9940, 58 дол. США до 12 703, 21 дол. США, тобто, на 2 762, 63 дол. США.

Також на виконання укладеного між ТОВ "Світ Інструменту Україна" (Покупець) та MATRIZE Handels-GmbH, China, Китай (Продавець) Контракту № CH-MIU/28/0411 28.04.2011 в додатках до Договору - специфікації № 19-0765-К137 від 22.08.2019 до інвойса з такими ж реквізитами сторони узгодили асортимент, ціну та вартість товару, а також строк поставки (28.08.2019).

На імпортовану в рамках Контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 р. партію товару позивачем через представника ТОВ "УТС" було подано відповідачу 21.10.2019 в електронному вигляді митну декларацію форми МД-2 № UA100130/2019/225813 на товари за 34 позиціями з визначенням митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем було подано до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: контракт № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011; додаткова угода до контракту №4 від 28.02.2011; додаткова угода до контракту №10 від 01.04.2018; специфікація № 19-0765-К137 від 22.08.2019 р. та інвойс з такими ж реквізитами сторони, пакувальний лист до вказаного інвойсу, міжнародна товарно-транспортна накладна (коносамент) №SZZY19080300А від 19.10.2019 р., договір №SC-676 від 13.12.2013 р. на транспортно-експедиторське обслуговування, укладений між позивачем та ТОВ "ДВС Логістика", довідка про вартість перевезення до митного кордону України від 11.10.2019р. №SODS0003368 перевізника (55 973, 52 грн.), рахунок-фактура від 21.10.2019 р. №UA00020824 на суму 77 733, 23 грн. (55 973, 52 грн. морське перевезення, 18 133, 09 грн. транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Південний-Київ), прайс-лист продавця.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених за митною декларацією № UA100130/2019/225813, митним органом на підставі статті 54 Кодексу та Методичних рекомендацій встановлено, що документи, які подані відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, а саме: згідно з п. 5 контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 р. умови оплати передбачають 100% вартості відправленої партії товару протягом 30 днів після відвантаження, а згідно з комерційним інвойсом № 19-0765-К137 від 22.08.2019 р. 100% вартості оплаченого товару мають бути оплачені на протязі 180 календарних днів після відвантаження, що свідчить про відсутність інформації про ціну товару, що підлягає сплати або сплачена за товар.

У гр. 20 митної декларації відповідно до інвойсу від 15.08.2019 р. № 19-0721-К137 до контракту від 28.04.2011 № CH-MIU/28/0411 задекларовано умови поставки FOB - NINGBO (Китай) (продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно). Згідно даних коносаменту від 28.08.2019 р. №SZZY19080300А перевізником товару є TOG NingboTogether Shipping Co.LTD, тоді як документи на підтвердження витрат на транспортування, надані ТОВ "ДВС Логістика". Декларантом не надано заявки чи додаткові угоди до договору щодо транспортування товару, а рахунок від 21.10.2019 р. №UA00020824 на суму 77 733, 23 грн. не містить додаткових витрат. Не надано відомості про страхування вантажу.

У зв`язку з вказаним декларанту запропоновано надати додаткові документи.

На виконання вимог митного органу додатково надано прайс-лист, копію митної декларації країни відправлення товарів від 26.08.2019 р. №17404454, договір на перевезення від 01.10.2014 р. №SF-2136, укладений між ТОВ "ДСВ Логістик" та ТОВ "Арсі Транс" стосовно перевезення вантажу на території України, рахунок від 21.10.2019 р. №UA00020824.

За результатами вивчення вказаних документів митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України з огляду на визначеній митній вартості подібних за характеристиками товарів, оформлених за митними деклараціями, переліченими у рішенні про коригування митної вартості від 23.10.2019р. № UА 100000/2019/000398/2.

Вказаним рішенням відкориговано митну вартість товарів за 8 позиціями; її збільшено з 6 303, 41 дол. США до 8 542, 27 дол. США, тобто, на 2 238, 86 дол. США.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 Митного кодексу України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 статті 52 Митного кодексу України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. (ч. ч. 8, 9 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 8 вказаної статті Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 5-8 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 р. № 599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості, яка використовується:

декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Посадовою особою митного органу заповнюється графа ДМВ "Для відміток митного органу". На основному аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ, повинно бути зазначене рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів (пункти 2.1, 2.2 вказаних Правил).

Відповідно до пункту 2.3 Правил, при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення. При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом (пункти 2.4, 2.5 Правил).

Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 10.10.2019р. № UА 100000/2019/000363/2 та від 23.10.2019р. №UА 100000/2019/000398/2 (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного оформлення за митними деклараціями від 09.10.2019 р. № UA100130/2019/225521 та від 21.10.2019 р. №UA100130/2019/225813, не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до ч. 6 ст. 54 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, оскільки під час здійснення контролю митної вартості на момент митного оформлення встановлено, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, відповідно до ст. 53 Кодексу внаслідок неподання декларантом всіх запитуваних документів, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

А саме: відповідач посилається на необхідність підтвердження витрат на транспортування перевізником, а не експедитором, тоді як в даному випадку на підтвердження витрат на транспортування позивачем надано рахунок-фактура ТОВ "ЛАМАН ШИППІНГ" від 07.10.2019 р. №LS-4232296 на суму 57 652 грн. та рахунок-фактура ТОВ "ДВС Логістика" від 21.10.2019 р. №UA00020824 на суму 77 733, 23 грн.

На виконання ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 №1955-IV перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають спрямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Колегія суддів зауважує, що до транспортних документів належить, зокрема, коносамент (Bill of Lading), а до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, серед інших, належить рахунок-фактуру або акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортні витрати ТОВ «Світ Інструменту Україна» підтвердив наданням таких документів:

- міжнародна товарно-транспортна накладна (коносамент) №М232403463 від 09.10.2019 р. ТОВ "ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС" (перевізник), договір №1909 від 10.09.2019 р. на транспортно-експедиторське обслуговування, укладений між позивачем та ТОВ "ЛАМАН ШИППІНГ", довідка про транспортні видатки від 07.10.2019 р. №316398 перевізника, рахунок-фактура від 07.10.2019 №LS-4232296 на суму 57 652 грн. за морське перевезення вантажу;

- міжнародна товарно-транспортна накладна (коносамент) №SZZY19080300А від 19.10.2019 р., договір №SC-676 від 13.12.2013 р. на транспортно-експедиторське обслуговування, укладений між позивачем та ТОВ "ДВС Логістика", довідка про вартість перевезення до митного кордону України від 11.10.2019р. №SODS0003368 перевізника (55 973, 52 грн.), рахунок-фактура від 21.10.2019 р. №UA00020824 на суму 77 733, 23 грн. (55 973, 52 грн. морське перевезення, 18 133, 09 грн. транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Південний-Київ).

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ТОВ «Світ Інструменту Україна» на підтвердженням складової митної вартості у вигляді транспортних витрат були подані документи, передбачені п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, які відповідають гр. 20 р. ІІІ Правил заповнення декларацій митної вартості, затверджених наказом Мінфіну від 24.05.2012 р. №599.

Щодо наявності чи відсутності в рахунках додаткових витрат, то відповідна інформація має бути у рахунку у випадку наявності таких витрат, що не є обов`язковим згідно з умовами контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 22.12.2020 у справі №420/2850/19 зокрема те, що «прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений ч. 2 ст. 53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару, оскільки здійснення оплати за придбаний товар підтверджується відповідними платіжними дорученнями та інвойсом. Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідним інвойсом».

Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів.

Матеріалами справи підтверджено, що надані позивачем прайс-листи виробника виконано у довільній формі, і вони містять інформацію про продукцію, що була предметом договірних відносин між позивачем та його контрагентом, з огляду на що доводи відповідача у вказаній частині також є необґрунтованими.

Отже колегія суддів не може взяти до уваги доводи відповідача щодо дефектів прайс-листа позивача, оскільки такий не підтверджує митну вартість товару, зважаючи на те, що здійснення оплати за придбаний товар підтверджується відповідними платіжними дорученнями та інвойсом, який у даному випадку був наданий відповідачу.

Щодо доводів відповідача про те, що декларантом не надано відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості, а саме: витрат на страхування вантажу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 №85/96-ВР факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Проте, ТОВ «Світ Інструменту Україна» повідомляв відповідача, що страхування товару не здійснювалось, оскільки не є обов`язковим, що прямо передбачено п. 10.1 контракту.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, який також не встановлює обов`язку страхувати товар, підстави для висновку про ненадання позивачем всієї інформації щодо складових вартості товару, відсутні.

Щодо посилання відповідача на п. 4.1 контракту, згідно з яким кількість товару у кожній поставці, конктретний асортимент, строк поставки попередньо узгоджуються сторонами та вказуються у замовленнях покупця на конкретну партію товару, а також в інвойсах, то при визначенні митної вартості товару береться до уваги саме ціна конкретної партії товару згідно з конкретним інвойсом, тоді як попередні узгоджувальні дії сторін після факту здійснення конкретної поставки впливу на ціну товару не мають.

Щодо посилання відповідача на умови розрахунку за отриманий товар, а саме: п. 5 контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 р., згідно з яким умови оплати передбачають 100% вартості відправленої партії товару протягом 30 днів після відвантаження, що не узгоджується з комерційним інвойсом № 19-0765-К137 від 22.08.2019 р., згідно з яким 100% вартості оплаченого товару мають бути оплачені на протязі 180 календарних днів після відвантаження, то відповідачем не враховано умови додаткової угоди до контракту №4 від 28.02.2011 р., наданої позивачем у пакеті документів.

Згідно з вказаною додатковою угодою сторони погодили викласти п. 5.1 контракту у новій редакції, згідно з якою розрахунок відбувається протягом 180 календарних днів після відвантаження, що відповідає умовам інвойсу.

Колегія суддів зауважує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04.04.2018 р. по справі №826/27058/15 (№К/9901/35148/18).

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору.

Більш того, матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "15" вересня 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2022 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків