Справа № 640/17351/19
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2022 року

м. Київ

справа №640/17351/19

адміністративне провадження № К/9901/23099/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,

секретаря судового засідання - Зайчишиної Т. В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - не з`явився

представника третьої особи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - Козової Я. С.,

представника третьої особи ОСОБА_2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (далі - відповідач, КДКА м. Києва), де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (далі - ВКДКА), ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення від 09.07.2019 № 151.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до КДКА м. Києва, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ВКДКА, про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено. Клопотання представників КДКА м. Києва та ВКДКА задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до КДКА м. Києва, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ВКДКА, про визнання протиправним та скасування рішення залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 скасовано, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду. У задоволені клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали на адресу Офісу Генерального прокурора стосовно суддів відмовлено.

03.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19.

На обґрунтування заяви позивач указує, що у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 не зазначено, які дії повинен виконати суд першої інстанції у разі скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 і передачі справи на новий розгляд.

Ухвалами Верховного Суду від 09.09.2021, від 02.12.2021, від 27.01.2022 витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали адміністративної справи № 640/17351/19.

03.02.2022 адміністративна справа № 640/17351/19 надійшла до Верховного Суду.

Дослідивши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, Суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту вказаної норми убачається, що необхідність роз`яснення судового рішення пов`язана з незрозумілістю рішення як для сторін, так і для державного виконавця.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, судове рішення потребує роз`яснення у тому разі, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих, хто буде здійснювати його виконання, якщо існує ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення, чи якщо наявні суперечки щодо його розуміння під час його виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Суд, роз`яснюючи судове рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Якщо ж заявником фактично порушується питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, це не є підставою для роз`яснення рішення.

Окремо, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Роз`ясненню підлягають судові рішення у випадку, коли без такого роз`яснення їх тяжко буде виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Натомість, постановою Верховного Суду від 20.04.2021, про роз`яснення якої подано заяву, скасовано рішення судів попередніх інстанцій, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Це судове рішення не підлягає примусовому виконанню.

У своїй заяві про роз`яснення судового рішення ОСОБА_1 зазначає про необхідність вказати суду першої інстанції, які дії він повинен виконати, з огляду на скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 та висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 наведено мотиви, за якими Верховний Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В цьому рішенні Верховний Суд встановив, що матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду. Отже Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, застосовуючи частини третю та четвертю статті 123 КАС України неправомірно залишив позовну заяву без розгляду, так як в силу частини першої зазначеної статті суд не залишив позовну заяву без руху із зазначенням недоліків, які необхідно усунути, чим не надав позивачеві можливості повторно повідомити про причини поважності пропуску строку на звернення до суду. При цьому Верховний Суд додатково зазначив, що суд касаційної інстанції не оцінює причини пропущення строку звернення до суду, проте дійшов висновку, що суд першої інстанції не повною мірою вирішив питання щодо поважності їх пропуску.

Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначені статтею 349 КАС України, відповідно до пункту 2 частини першої якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Водночас частиною першою статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 справу № 640/17351/19 справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду, оскільки передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, як встановлено з постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 вона є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що визначених у КАС України підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 немає.

Отже, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 254 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду