Справа № 953/21268/21
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Лях М.Ю.,

при секретарі - Мельник С.М.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати протиправною та скасувати постанову від 28.10.2021 у справі № 0530/80700/21, відповідно до якої ОСОБА_1 , декларанта ТОВ «Ламан Шипінг» визнано винною у вчиненні порушення митних правил , відповідальність за яке передбачена ст.. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 68653, 23 грн.

В обґрунтування зазначено, що підставою для винесення постанови є протокол про порушення митних правил № 0530/80700/21 від 29.09.2021 складений відносно ОСОБА_2 , декларанта ТОВ «Ламан Шипiнг» головним державним iнспектором митного поста « Xаркiв - товарний » Xаркiвської митниці Апухтiним Г.B. В постанові зазначено, що 15.09.2020 позивачем до митного поста «Харків-товарний» Харківської митниці подано електронну митну декларацією типу «IM 40 ДЕ» №UA807170/2021/060279 , на товарі № 1 «Обладнання для виробництва виробів з пластмаси: Верстат для виробництва нарукавників марки 2200 у кількості-1 шт. Призначений для випуску нарукавників з поліетилену марки пвд/пнд/псд з термічним запаюванням гумки по торцях. Технічні характеристики: Продуктивність , шт / мін : робоча 100-120 максимальна - 140 встановлена ??потужність, квт не більше - 4.5 харчування, в - 220 розмір нарукавники, мм : довжина - 250 +/- 10 ширина - регульована mаx 4 товщина (мкм ) - від 8 ... 20. рік випуску 2021 № виробу 001 » , за кодом УКТЗЕД . У ході здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви щодо правильності класифікації товару позивачем, у зв`язку з чим, посадовою особою митного поста «Харків-товарний» з метою вирішення спірного питання правильності класифікації та кодування товару було направлено запит до ВКТ УМПКМВтаМТР від 16.09.2021 № 222. 16.09.2021 відділом класифікації товарів ВКТ УМПКМВтаМТР Харківської митниці прийняте рішення про визначення коду товару № KT - UA-2021, код товару змінено з (ставка ввізного мита 0%) змінено на 851580900 (ставка ввізного мита 5%) та змінено опис товару на «Машини та апарати для зварювання термопластичних матеріалів. Верстат Нарукавники марки 2200, модель - 2200, № виробу - 0011 , рік випуску - 2021. Являє собою промислове обладнання у якому з поліетиленової плівки (використовується плівка з пвд/пнд/псд поліетилену, товщиною 8-20мкм, завширшки до 400мм.) шляхом електротермічного зварювання виготовляються нарукавники. Максимальна продуктивність 140 шт/хв, живлення 220В 50Ец, споживча потужність не більше 4.5 кВт. ». Внаслідок зміни коду товару митний орган вбачає заниження податкового зобов`язання на загальну суму 22884,41 гривень, а саме : по сплаті ввізного мита - 19070,34 грн. та ПДВ 3814,07 грн » відтак відбулося зменшення розміру митних платежів на загальну суму 22884,41 грн . на момент подачі електронної митної декларації типу «IM 40 ДЕ» №UA807170/2021/060279. Вищенаведені з постанови відомості стали підставою для висновку, що в діях декларанта « ТОВ " ЛАМАН ШИПІНГ" ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України». Також зазначає, що вона при визначенні коду товару керувалася товаросупровідними документами «Поясненннями до УКТЗЕД», затвердженими наказом ДМСУ від 14.07.2020 № м256, ЗУ «Про митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ. Також в постанові не міститься посилання на встановлення митним органом факту подання декларантом недостовірних відомостей про товар.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

25.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Харківської митниці, в якому зазначено, що вона не погоджується з доводами позову, заявляє про їх необґрунтованість та безпідставність виходячи з наступного. 15.09.2020 декларантом ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» ОСОБА_1 до митного поста «Харків-товарний» Харківської митниці для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію «IM 40 ДЕ» №UA807170/2021/060279 , на товарі № 1 «Обладнання для виробництва виробів з пластмаси. У ході здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви щодо правильності класифікації товару, яким декларантом ОСОБА_1 було визначено код товару УКТЗЕД , у зв`язку з чим , посадовою особою митного поста " Харків - товарний" з метою вирішення спірного питання правильності кодування товару було направлено запит до ВКТ УМПКМВтаМТР від 16.09.2021 №222. 16.09.2021 відділом класифікації товарів УМПКМВтаМТР Харківської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 16.09.2021 №KT - UA-2021, відповідно до якого код товару УКТЗЕД 847780990 (ставка ввізного мита 0%) , що був заявлений декларантом при поданні митної декларації, було змінено на код УКТЗЕД ( ставка ввізного мита 5 %) зі зміною опису товару. Виходячи з вищевикладеного, декларантом наведено опис товару згідно з товаросупровдіними документами, який не надав можливості для однозначної класифікації цього товару за кодом згідно з УКТЗЕД, зазначеним у графі 33 МД , зокрема у митній декларації наведено такий опис товару, який не відповідає коду товару вказаному у графі 33 МД, що призвело до заниження податкового зобов`язання на загальну суму 22884,41 гривень, а саме: по сплаті ввізного мита - 19070,34 грн. та ПДВ - 3814,07 грн. До того ж, перед подачею МД для митного контролю та митного оформлення, особа уповноважена на роботу з таможнею, митний брокер ТОВ ЛАМАН ШИПІНГ Круглякова Н.О., не скористалася наданим їй законодавством України правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису ( відомостям ), зазначеним у товаросупровідних документах , а однозначно ідентифікувати товар , що передбачено частиною 2 статті 266 МК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 15.09.2020 ОСОБА_1 до митного поста «Харків-товарний» Харківської митниці подано електронну митну декларацією типу «IM 40 ДЕ» №UA807170/2021/060279, на товарі № 1 «Обладнання для виробництва виробів з пластмаси: Верстат для виробництва нарукавників марки 2200 у кількості-1 шт. Призначений для випуску нарукавників з поліетилену марки пвд/пнд/псд з термічним запаюванням гумки по торцях. Технічні характеристики: Продуктивність , шт / мін : робоча 100-120 максимальна - 140 встановлена ??потужність, квт не більше - 4.5 харчування, в - 220 розмір нарукавники, мм : довжина - 250 +/- 10 ширина - регульована mаx 4 товщина (мкм ) - від 8 ... 20. рік випуску 2021 № виробу 001 », за кодом УКТЗЕД .

У ході здійснення митного контролю у митного органу виникли сумніви щодо правильності класифікації товару, яким декларантом ОСОБА_1 було визначено код товару УКТЗЕД , у зв`язку з чим , посадовою особою митного поста " Харків - товарний" з метою вирішення спірного питання правильності кодування товару було направлено запит до ВКТ УМПКМВтаМТР від 16.09.2021 №222.

16.09.2021 відділом класифікації товарів УМПКМВтаМТР Харківської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 16.09.2021 №KT - UA-2021, відповідно до якого код товару УКТЗЕД 847780990 (ставка ввізного мита 0%), що був заявлений декларантом при поданні митної декларації, було змінено на код УКТЗЕД ( ставка ввізного мита 5 %) зі зміною опису товару.

Декларантом наведено опис товару згідно з товаросупровдіними документами, який не надав можливості для однозначної класифікації цього товару за кодом згідно з УКТЗЕД, зазначеним у графі 33 МД, зокрема у митній декларації наведено такий опис товару, який не відповідає коду товару вказаному у графі 33 МД, що призвело до заниження податкового зобов`язання на загальну суму 22884,41 гривень, а саме: по сплаті ввізного мита - 19070,34 грн. та ПДВ - 3814,07 грн.

29.09.2021 складений протокол № 0530/80700/21 відносно ОСОБА_2 , декларанта ТОВ «Ламан Шипiнг» головним державним iнспектором митного поста « Xаркiв - товарний » Xаркiвської митниці Апухтiним Г.B. про порушення митних правил.

28.10.2021 в.о. заступника начальника Харківської митниці винесена постанова в справі про порушення митних правил №0530/80700/21, якою ОСОБА_1 , декларанта ТОВ «Ламан Шипiнг» визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 300% несплаченої суми, тобто 68653,23 грн.

Основним безпосереднім об`єктом порушення митних правил є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини та характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України і прагне їх ввезти чи вивезти з території України з порушенням встановленого порядку митного контролю.

Положення ст. 485 МК України передбачають відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Верховного Суд у постанові від 13.12.2018 (справа № 759/360/17) виклав висновок проте, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин - встановлений законом порядок сплати податків та зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою статті 318 Митного кодексу України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Частиною другою ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього кодексу та інших законів України.

Згідно ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 ст. 264 МК встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється у відповідності з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, Закону України від 19.09.2013 № 58-VІІ «Про митний тариф України», та складається з трьох частин - Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів, груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис групувань (розділів, груп, позицій, підпозицій, категорій, підкатегорій) та їх цифрове позначення).

Класифікація товарів згідно з УКТЗЕД проводиться з урахуванням визначальних характеристик товару, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД і пояснень до УКТЗЕД,

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з наступних складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія -вісім знаків, під категорія- десять знаків та їх цифрове позначення - код товарів).

Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД керуються при віднесенні товару до певного класифікаційного угрупування. Перші чотири правила регламентують порядок визначення товарної позиції й визначають порядок віднесення товару до певної товарної позиції. П`яте правило стосується класифікації упаковки. Шосте правило застосовується після того, як визначена товарна позиція, й регулює віднесення товару до відповідних підпозицій, категорій і підкатегорій.

Відповідно до першого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарної позиції.

Згідно шостого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних позиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Судом встановлено, 16.09.2021 відділом класифікації товарів УМПКМВтаМТР Харківської митниці було прийнято рішення про визначення коду товару від 16.09.2021 №KT - UA-2021, відповідно до якого код товару УКТЗЕД 847780990 (ставка ввізного мита 0%), що був заявлений декларантом при поданні митної декларації, було змінено на код УКТЗЕД ( ставка ввізного мита 5 %) зі зміною опису товару у графі 33 МД,

У статті 485 МК України не міститься такої умови для застосування санкцій до особи, як неправильне застосування коду товару в митній декларації чи неправильне визначення коду товару.

Відтак, в розумінні ст. 485 МК України, самостійне невірне декларування коду товару за УКТ ЗЕД не є порушенням митних правил.

Згідно ч. 2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. Тому, здійснення такого контрою є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст.531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд зазначає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру. Висновок про виявлення факту порушення митних правил, що, відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта. Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших товарів.

Представником позивача наведені мотивовані пояснення щодо обставин оформлення митної декларації та акцентувалась увага відповідача на відсутність умислу в діях позивача на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а також про необхідність закриття провадження по справі в зв`язку із визнанням такого випадку складним.

Крім того, при зазначенні коду у митній декларації позивач керувалася товаросупровідними документами «Поясненннями до УКТЗЕД», затвердженими наказом ДМСУ від 14.07.2020 № м256, ЗУ «Про митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ.

Також, на думку суду, в даному випадку наявний складний випадок класифікації товару, передбачений ст. 69 МК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст. 69 МК України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Якщо митні органи самостійно не могли визначити код товару, а для класифікації товару проводилося лабораторне дослідження, то сам факт необхідності проведення такого дослідження свідчить про те, що випадок класифікації є складним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що митний орган направляв запит №222 від 16.09.2021 до Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно -тарифного регулювання з метою вирішення складного випадку класифікації (товар №1).

Так, обставини та необхідність підтвердження рішення про код товару свідчать про складність випадку класифікації, а отже накладення штрафу є неправомірним.

Пунктом 3.39 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, що набула чинності в Україні 15.09.2011 р. закріплене загальне правило: Митна служба не застосовує істотних санкцій за помилки, якщо вона переконується в тому, що помилки не є навмисними та допущені не внаслідок умисного введення в оману або грубої недбалості. У випадках, коли митна служба вважає за необхідне попередити повторення таких помилок, санкції можуть застосовуватися в обсязі не більшому, ніж це необхідно для досягнення цієї мети.

Верховний Суд в складі колегії суддів касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 10.12.2020 справа № 569/16120/15-а зазначив: «Аналізуючи зміст наведених вище норм права є підстави погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Вищевикладене узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі N 638/10546/16-а.»

Як вказав позивач, всі її дії, як декларанта , проведено в рамках своїх повноважень та було виконано вимоги ч.8 ст. 257, ч.1 ст. 266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також надали всі документи, необхідні для митного оформлення та для здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведена, особлива мета - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру та наявність умислу на настання пов`язаних з нею наслідків, з наданих до суду матеріалів вбачається, що в даному випадку наявний складний випадок класифікації, а оскаржувана постанова винесена відповідачем без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил.

На переконання суду, дії позивача пов`язані з декларуванням товару не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці на користь позивача судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 8, 9, 77, 134, 139, 205, 242, 243, 250, 255, 286, 295 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0530/80700 від 28.10.2021 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , декларанта ТОВ «Ламан Шипінг» адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 68653,23 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути з Харківської митниці () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -