Справа № 420/6298/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6298/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переведення виплати пенсії на поштове відділення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2012 року з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.04.2022 представник ОСОБА_1 , звернувся до Суворовського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 24.04.2022 року у виплаті пенсії позивачу відмовило. Відмову відповідача позивач вважає протиправною, а виплату пенсії просить здійснити на банківський рахунок позивача.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.05.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 420/6153/18, яке набрало законної сили 04.09.2018, на підставі ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, Головним управлінням було розглянуто заяву представника Позивача - Акерман О.М. від 25.04.2017 вх. № 2263/40 та винесено рішення про відмову від 08.10.2018 року № 111. На ВЕБ-портал Головного управління 13.04.2022 року повторно надійшла заява від представника Позивача - Акерман О.М., щодо поновлення виплати пенсії позивача. Головним управлінням листом-відповіддю № 7444-5324/Н-02/8-1500/22 було надано лише роз`яснення стосовно порядку та умов звернення до відповідного органу з заявою про поновлення виплати пенсії. Однак, не погоджуючись з діями Головного управління, позивач знову звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з новою позовною заявою. Відповідач вважає, що позивач у справі № 420/6298/22 обрав спосіб захисту шляхом подання позову стосовно того самого предмету спору і між тими самими сторонами по справі. Стосовно переведення виплати пенсії на поштове відділення відповідач зазначає, що оскільки за період з червня 2019 року по листопад 2019 року згідно зі звітами відділення поштового зв`язку № 65069 була наявна невиплата пенсії ОСОБА_1 , з 01.12.2019 виплата пенсії призупинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом шести місяців підряд відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. А отже відсутні законні підстави для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління щодо переведення виплати пенсії на поштове відділення.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 (а.с.6, том 1).

02.02.1999 року позивачу призначено пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.13, том 2).

З серпня 2012 року ОСОБА_1 , виїхав за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю.

З моменту виїзду за кордон виплату пенсії позивачу припинено на підставі ст. ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обставини припинення виплати пенсії позивачеві оскарженні до суду та розглянуті в межах адміністративної справи № 420/6153/18.

20.02.2019 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6153/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №111 від 08.10.2018 року про відмову поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення 01.08.2012 року, з врахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017 року відповідно до пенсійної реформи України задоволено частково. Визнано протиправним рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №111 від 08.10.2018 року про відмову поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26 травня 2018 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

При цьому, ухвалою суду від 20.02.2019 року по справі № 420/6153/18 заяву Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про залишення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Управління здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком позивачу з дати припинення 01.08.2012 року - без розгляду в частині, що не відповідає встановленому законодавством строку звернення до адміністративного суду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок розміру та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення - 01.08.2012 року по 25.05.2018 року, з врахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснити осучаснення пенсії з 01.10.2017 року відповідно до пенсійної реформи України залишено без розгляду.

22.05.2019 року ГУ ПФУ в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 26.05.2018 року за Рішенням №73 (а.с.158, том 2).

Судом, з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 27.07.2020 року встановлено, що Розпорядженням Головного управління від 22.05.2019 року ОСОБА_1 , здійснено перерахунок розміру та поновлено виплату пенсії з 26.05.2018 року. Доплату у розмірі 40027,27 грн. нараховано на червень 2019 року. Додатково повідомлено, згідно заяви ОСОБА_1 про виплату пенсій або грошової допомоги від 02.11.2017 року, кошти перераховані до банківської установи ПАТ «Державний ощадний банк України». 14.06.2019 кошти у сумі 43664,41 повернулись на розрахунковий рахунок Головного управління оскільки пенсіонера не знайдено по РНОКПП. З липня 2019 року виплата пенсії переведена на Поштове відділення АТ «Укрпошта №123 де нараховувалась до листопада 2019 року включно. З 01.12.2019 року виплата пенсії припинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (а.с.202, том 2).

05.04.2022 року представник позивача, ОСОБА_2 , звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив належні позивачеві суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати) починаючи з 05.04.2022 року перераховувати на поточний рахунок, який відкрито у АТ «ОТП БАНК», поточний рахунок № НОМЕР_2 , рахунок установи уповноваженого банку № НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК», код банку 300528, код згідно з (а.с.23, том 1).

13.04.2022 року представник позивача, ОСОБА_2 , звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив перерахувати та поновити з дати припинення 01.08.2012 року в розмірах відповідно до пенсійного законодавства України, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснюючи осучаснення та індексацію пенсії.

На звернення представника позивача ГУ ПФУ в Одеській області листом від 26.04.2022 року повідомлено, що оскільки за період з червня 2019 року по листопад 2019 року згідно зі звітами відділення поштового зв`язку № 65069 була наявна невиплата пенсії ОСОБА_1 , з 01.12.2019 виплата пенсії призупинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом шести місяців підряд відповідно до пункту 4 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пенсіонерам, які фактично не проживають в Україні, виплата пенсія проводиться відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів пенсій через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами) (далі - Порядок № 1596). Пунктом 10 Порядку № 1596 встановлено, що заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача або приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку. Отже, для поновлення виплати пенсії на території України ОСОБА_1 необхідно особисто звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян або за місцем реєстрації в Україні з оригіналами наступних документів: паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою з банківської установи про відкриття особового рахунку.

Тобто, листом від 26.04.2022 року позивачеві відмовлено у поновлені та перерахунку пенсії з дати припинення, 01.08.2012 року, на підставі необхідності особисто звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян або за місцем реєстрації в Україні з оригіналами наступних документів: паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою з банківської установи про відкриття особового рахунку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.51 Закону №1058-ІV, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 у справі №25-рп/2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

В силу частин 1, 2 статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Слід врахувати, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.

З дня ухвалення Конституційним судом України рішення у справі №25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії за віком, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону №1058-ІV. З цього часу органи Пенсійного фонду мали відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

В постанові від 20.05.2020 у справі №815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, відповідно до якої пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає "нарахованою" в момент призначення пенсії і залишається такою ("нарахованою") до її чергової зміни.

В Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Тобто, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримані, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством. Конституція України та Закон №1058-ІV гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

Зважаючи на те, що нарахування пенсії в повному обсязі ("правильному" розмірі) покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем поновлення виплати пенсії позивачу після 01.08.2012 року свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення права позивача на отримання пенсійних виплат, яке було відновлено на підставі рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 у справі №25-рп/2009.

Отже, відновлення виплати пенсії позивача має здійснюватись з дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 07.10.2009 у справі №25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками.

Враховуючи, що виплата пенсії позивачу зупинена з 01.08.2012 року та поновлена з 26.05.2018 року (на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6153/18) та знову припинена з 01.12.2019 року дії відповідача щодо зупинення виплати пенсії позивача з 01.08.2012 року по 26.05.2018 року та з 01.12.2019 року є протиправними.

Аналогічні висновки робить Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.05.2020 у справі №815/1226/18.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Щодо позовної вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Згідно з статтями 1 та 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, компенсація втрати частини доходів може бути обчислена лише з нарахованої особі до виплати суми, яка не була виплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Отже, вимога позивача в частині виплати компенсації втрати частини доходів є передчасною та задоволенню не підлягає.

В даному випадку суми пенсії, за невиплату яких позивач просить стягнути компенсацію, їй нараховані до виплати не були, тому й відсутні підстави для здійснення такої компенсації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених судом обставин та того, що поновлена з 26.05.2018 року по 01.12.2019 року сума пенсії повернулись на розрахунковий рахунок Головного управління оскільки пенсіонера не знайдено по РНОКПП, з метою належного захисту прав позивача, позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зупинення виплати пенсії позивача з 01.08.2012 року по 26.05.2018 року та зупинення виплати пенсії з 01.12.2019 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити позивачеві виплату пенсії з 01.12.2019 року.

Зазначений спосіб захисту порушених прав позивача суд вважає належним та достатнім.

Водночас, зважаючи на відсутність підстав вважати, що відповідач, поновивши виплату пенсії позивачам, не буде перераховувати її на вказаний позивачами рахунок, а задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства, а отже вимога позивачів щодо зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії на рахунок визначений позивачами в установі банку задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Відносно протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переведення виплати пенсії на поштове відділення суд зазначає наступне.

Стаття 49 Закону №1058-VI регулює питання припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону.

Цей перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (далі - Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках.

Відповідно до п.6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

При цьому, п.16 Порядку №1596 визначено, що якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Орган Пенсійного фонду України та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги у разі виключення банку з переліку уповноважених банків.

Як встановлено судом, згідно заяви ОСОБА_1 про виплату пенсій або грошової допомоги від 02.11.2017 року, кошти перераховані до банківської установи ПАТ «Державний ощадний банк України». 14.06.2019 року кошти у сумі 43664,41 повернулись на розрахунковий рахунок Головного управління оскільки пенсіонера не знайдено по РНОКПП. З липня 2019 року виплата пенсії переведена на Поштове відділення АТ «Укрпошта №123 де нараховувалась до листопада 2019 року включно. З 01.12.2019 року виплата пенсії припинена у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд на підставі п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Таким чином, відповідач уповноважений припиняти виплату пенсії позивача на її банківський рахунок і перераховувати її виплату на поштове відділення в той час, коли суми пенсії не одержуються з поточного рахунка більш як один рік.

Враховуючи, що кошти у сумі 43664,41 грн (пенсія позивача) повернулись на розрахунковий рахунок Головного управління 14.06.2019 року, а з липня 2019 року, тобто наступного місяця, виплата пенсії переведена на Поштове відділення АТ «Укрпошта» №123, де нараховувалась до листопада 2019 року включно суд робить висновок про протиправність переведення пенсії позивача на поштове відділення.

Щодо посилань відповідача на факт пропуску позивачем строку для звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає, що питання дотримання позивачем строків звернення до суду вирішено судом при відкритті провадження у справі, про що зазначено в ухвалі суду від 10.05.2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 992,40 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 243, 245, 246, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2012 року по 26.05.2018 року та з 01.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.12.2019 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на поштове відділення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 11.07.2022 року з урахуванням перебування головуючого судді Бжассо Н.В. у щорічній відпустці з 20.06.2022 року по 08.07.2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо