Справа № 580/2290/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року справа № 580/2290/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.04.2022 № 12 про відмову у призначенні позивачу пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 , з 22 квітня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Також просить судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач неправомірно відмовив їй у призначені пенсії на пільгових умовах, зазначивши, що у позивача відсутній необхідний стаж, який дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки неможливо підтвердити відомості про стаж роботи позивача. Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Ухвалою суду від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що позивачем надано до пенсійного органу довідки про пільговий характер роботи позивача відсутній підпис головного бухгалтера.

У відповіді на відзив позивач не погодилася з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягала на задоволенні позову.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 22.04.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням від 27.04.2022 №12 відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 через відсутність 7 років 6 місяців пільгового стажу.

Так, за твердженнями відповідача відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 35 років.

Згідно з п. 1. ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, які народилися до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, після досягнення 48 років.

Жінки, які не мають 7 років 6 місяців стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (3 роки 9 місяців), за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058 (60 років), на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. 3 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок) застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком па пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників (робота протягом повного робочого дня), для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (додаток 5).

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена.

Тобто період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство наданням уточнюючої довідки.

Якщо підприємство, установа чи організація, в якій працювала особа, що звертається за пенсією, ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, довідки видаються правонаступником із зазначенням підстав їх видачі.

Позивач 22.04.202 (у віці 49 років) звернулася із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону № 1058.

Суд зазначає, що згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач із 21.07.1993 до 17.07.1996, із 13.07.2002 до 01.11.2005 працювала у ВАТ «Черкаське хімволокно» на посадах, що враховуються до пільгового стажу за списком № 1, що становить 6 років 4 місяці.

Для підтвердження пільгового стажу позивач надала виписки наказів від 25.07.1994 № 376, № 1165 від 01.12.2000 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення», довідку від 08.06.2006 № 499, видану ВАТ «Черкаське хімволокно», про періоди роботи на посадах, що враховуються до пільгового стажу за списком № 1.

Щодо посилань відповідача на ту обставину, що у довідці ВАТ Черкаське хімволокно про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 08.06.2006 № 499 відсутній підпис головного бухгалтера, суд зазначає таке.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер роботи мають бути підписані посадовими особами підприємства. Проте, вказані норми не містять імперативного припису щодо підписання такої довідки посадовою особою-головним бухгалтером підприємства, та не містять застережень, що стаж має бути підтверджений саме первинною бухгалтерською документацією.

Довідка про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії ВАТ Черкаське хімволокно від 08.06.2006 № 499 підписана посадовими особами керівником підприємства ОСОБА_2 та начальником відділу кадрів ОСОБА_3 , підставами для її видачі зазначені особова карточка з обліку кадрів ф. Т-2 та накази про прийняття позивачки.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність у довідці ВАТ Черкаське хімволокно від 08.06.2006 № 499 підпису головного бухгалтера є необгрунтованими.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. ст. 1 - 3, 10, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років та в інших випадках, передбачених цим Законом. Право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, п. «б» - «г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VIII.

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:, а саме: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам, відповідно до змін внесених рішенням Конституційного Суду України № І-р/2020.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1 -р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213- VIII вирішено: « 1. визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII; 2. стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; 3. застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійної о забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213- VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, а саме: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених робота. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам».

У статті 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією України, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином з 23.01.2020 (моменту прийняття зазначеного Рішення КСУ) існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за списком № 1, а саме: пункт «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, вказані закони містять розбіжності, зокрема, в умовах призначення пенсії жінкам на пільгових умовах за списком № 1 щодо вікового цензу і менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці:

- працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (більш ніж 3 роки дев`ять місяців), пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону (55 років), на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам за пунктом «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (більш ніж 3 роки дев`ять місяців), передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону (60 років): жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи за п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із статтею 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені» (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основною Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

Тобто, у даному випадку до спірних правовідносин перевагу має та норма права, яка у застосуванні є конституційною, а саме: п. «а» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, па роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, оскільки позивач па час звернення до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії досягла 49 річного віку, має загальний страховий стаж 24 роки 6 місяців 25 днів та спеціальний стаж роботи за списком № 1 - 6 років 4 місяці, про що вказано самим відповідачем у спірному рішенні № 12 від 27.04.2022, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги від 16.04.2022 укладеного з адвокатом Голубчик І.В., відповідно до п. 2.1 договору клієнт (позивач) сплачує адвокату гонорар в сумі 10000,00 грн, з яких 3000,00 грн сплачує під час укладення договору, а решту за домовленістю протягом юридичного супроводу справи; ордер від 24.05.2022; детальний опис робіт; квитанції до прибуткового касового ордеру № 9 від 16.05.2022 на суму 3000,00 грн та № 11 від 18.06.2022 на суму 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, враховуючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, зі сплати судового збору підтверджені квитанцією від 20.05.2022 про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою на суму 992,40 грн, тому підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.04.2022 № 12 про відмову у призначенні позивачу пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 22 квітня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. та судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій ГАРАНЬ