Справа № 522/2282/22
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/2282/22
Провадження №2-а/522/130/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В..,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 31.01.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 19.01.2022 року відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На думку інспектора, який виніс постанову серія БАВ №531849 від 19.01.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ч.6 ст.121 КпАП України, він ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SsangYong, д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в ПДР. Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. По-перше, в порушення вимог ст.251 КУпАП протокол відповідачем не складався, у зв`язку з чим вважає, що доказів його правопорушення поліцейським не було зібрано. Жодного умислу чи необережності спрямованої на вчинення адмінправопорушення він не мав. По-друге, про несправність підсвічування заднього номерного знаку йому стало відомо лише після зупинки автомобіля працівниками поліції, які і повідомили про технічну несправність. По-третє, на прохання супроводити до освітленого місця, останній категорично відмовив. По-четверте, поліцейським не було враховано, що позивач не мав технічної можливості здійснити заміну лампочок на місці зупинки, а поліцейським навіть не було запропоновано усунути недоліки на місці зупинки. По-п`яте, після зупинки автомобіля та перевірки, лампа світла почала працювати, але інспектором не було враховано дану обставину. Крім того, інспектором не було надано відео або фото порушення ПДР, також в самій постанові відсутні будь-які посилання на докази, які б підтверджували вищевказане правопорушення. Позивач вважає, що постанова, що оскаржується є незаконною, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду із дійсним позовом.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року провадження було відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 11.02.2022 року.

У судове засідання призначене на 11.02.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.02.2022 року.

У судове засідання призначене на 25.02.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 12.04.2022 року.

У судове засідання призначене на 12.04.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 26.05.2022 року.

У судове засідання призначене на 26.05.2022 року сторони не з`явилися, 26.05.2022 року представник ГУНП в Одеській області на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 20.06.2022 року.

У судове засідання призначене на 20.06.2022 року сторони не з`явилися, 20.06.2022 року представник ГУНП в Одеській області на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 01.07.2022 року.

У судове засідання призначене на 01.07.2022 року сторони не з`явилися, 01.07.2022 року представник ГУНП в Одеській області на електронну адресу суду надав відзив, в якому просили продовжити строк для надання відзиву, долучити до матеріалів справи зазначений відзив, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Крім того, факт здійснення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується та не оскаржується, на думку позивача співробітниками поліції були допущені лише процесуальні недоліки.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності письмових пояснень третьої особи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 07.07.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №531849 від 19.01.2022 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 19.01.2022 року о 07.00 год. в смт. Саврань Одеська область по вул.Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SsangYong, д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону №3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.2.9.в ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1, 2, 3, 5, 6 статті 122, ч.1 ст.123, ст.125, ч.1, 2, 4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У своєму позові позивач зазначає, що він 19.01.2022 керував транспортним засобом SsangYong, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейським СРПП №2 Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Нечепуренко Б.Р., який вважав, що він порушив вимоги п.2.9.в ПДР, а саме, номерний знак неосвітлений у темну пору доби, після чого було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Також зазначив, що відповідачем не було надано жодного фото- або відеофіксацію даного правопорушення.

Проте із даною постановою не згоден, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Представником ГУНП в Одеській області було надано відзив, в якому зазначено, що поліцейський діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законодавством України, проте будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем суду не було надано.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, нагрудна відеокамера повинна знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті поліцейського з особами. Все спілкування повинне бути записане безперервно.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 (далі Інструкція №1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 13.01.2022 року вбачається, що у ній відсутня інформація про будь-яку фіксацію правопорушення (а.с.15). позивач оспорює свою вину та зазначає про те, що згодом після зупинки автомобіля та перевірки, лампа світла почала працювати.

Таким чином, в порушення ст.283 КУпАП не надано суду доказів вчинення правопорушення.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 13.01.2022 року серії БАВ №531849 взагалі відсутні посилання на технічний засіб, отже доказів скоєння правопорушення не має.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (провадження № К/9901/15804/18), згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої постанови, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Щодо визнання дій інспектора протиправними суд прийшов до наступного:

Належних доказів що інспектор поліції не надав позивачу можливості скористатися своїми правом на захист під час винесення постанови, надати пояснення чи докази, розгляду справу без надання позивачу права на подачу доказів суду не надано, а тому в цій частині підстава є необґрунтованою.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

У відповідності до п.9 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У відповідності до п.10 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.11 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п.5 ч.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст.285 КУпАП). Копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тому з цих підстав позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 Верховний Суд визначив, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме на момент звернення до суду із даним позовом 496,20 грн. за кожну вимогу.

Відповідно до приписі статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа №543/775/17, провадження №11-1287апп18 про те, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільги за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Оскільки відповідач, під час винесення оскаржуваної постанови діяв від імені органу Національної поліції, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Одеській області підлягає до стягнення судовий збір тільки в розмірі 496,20 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.1 ст.122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (м.Одеса, вул.Єврейська, 12) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №531849 у справі про адміністративне правопорушення від 19.01.2022 року, винесену поліцейським СРПП №2 Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Нечепуренко Б.Р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 07.07.2022 року.

Суддя: Домусчі Л.В