Справа № 260/3930/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/3930/21 пров. № А/857/6723/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Луцович М.М.) про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення, постановлену в порядку письмового провадження в м.Ужгород 21 березня 2022 року у справі №260/3930/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

28.08.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (далі Управління), просив: визнати протиправними дії Управління щодо не нарахування та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни IІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов`язати Управління перерахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю внаслідок війни IІ групи за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, позов задоволено.

09.03.2022 судом першої інстанції зареєстрована заява Управління, просить, відстрочити виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі №260/3930/20 терміном на 1 рік з дня ухвалення рішення - до 01.11.2022.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що існування порядку виплати коштів з державного бюджету на виконання рішення суду не може вважатися обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим. Суд першої інстанції вказав, що боржник бере бюджетні зобов`язання та проводить платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Управління вжило всіх заходів для добровільного виконання, в межах своєї компетенції. Скаржник вказує, що фінансування видатків на виплату допомоги до 5 травня проводиться в межах коштів, передбачених законами про Державний бюджет України на відповідні роки за окремою бюджетною програмою. Скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції в частині виплати допомоги можливо буде виконати в порядку черговості в межах наявних бюджетних асигнувань, а за період з 01.12.2021 до подання заяви про відстрочку виконання рішення суду не надходило коштів з державного бюджету. Вказане, на переконання скаржника, істотно ускладнює виконання рішення та робить його неможливим.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2022 головним державним виконавцем Південно-Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68477115 з виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року на підставі виконавчого листа №260/3930/21, виданого 13.12.2021.

Відповідно до листа Управління від 21.02.2022, скерованого ОСОБА_1 , Управлінням позивача додано до списку черговості за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, а також виплати судового збору, виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження». Вказано, що після надходження коштів з державного бюджету України позивачу буде виплачена донарахована згідно з рішенням суду сума, про що буде повідомлено додатково.

До вказаного листа долучено Довідку про проведення перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік від 21.02.2022 №614/7422, видану ОСОБА_1 про добровільне виконання Управлінням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року в частині проведення перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 22.02.2022 Управління звернулось у Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації та надало інформацію щодо потреби у бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою ПККВК 2501290 «Забезпечення виконання рішення суду».

Вважаючи, що виконання рішення суду в частині виплати допомоги в порядку черговості в межах наявних бюджетних асигнувань істотно ускладнює виконання рішення та робить таке неможливим, Управління звернулось в суд із заявою про відстрочення виконання відповідного судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та статті 14, 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Питання про відстрочення судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. При відстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальне законодавство визначає підстави та порядок відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного виконання такого.

Відстрочення виконання рішення суду здійснюється у виняткових випадках і є правом, а не обов`язком суду, а відповідне рішення приймається судом на основі закону та власних переконань.

Необхідною умовою для надання відстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому.

В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення.

При цьому, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, такі повинні бути доведені заявником.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке останній реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, а також виплати судового збору, виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» визначено Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902, відповідно до пункту 5 якого бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів: 1) забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача (далі - грошове зобов`язання), щодо якого винесено рішення, боржниками у виконанні яких визначено Мінсоцполітики та Нацсоцслужбу, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат, сплати виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження»; 2) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат; 3) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо інших соціальних виплат (крім зазначених у підпункті 2 цього пункту), боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат; 4) забезпечення сплати судових витрат, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку (пункту 7 вказаного Порядку).

Згідно з пунктом 10 Порядку боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та черговості виконання рішень (списків).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що норми чинного законодавства на даний момент встановлюють чіткий порядок виплати коштів з державного бюджету на виконання рішення суду, що, в свою чергу, не може вважатися обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

При цьому, скаржник не надає належних пояснень того, яким чином відстрочення судом виконання судового рішення сприятиме його виконанню після закінчення терміну відстрочення, а також яких заходів вживає скаржник для виконання вказаного рішення суду в якомога коротші строки.

В свою чергу сама по собі відсутність бюджетних призначень для виконання певно визначеного рішення, без вжиття боржником (скаржником у даній справі) певних дієвих та послідовних заходів з приводу необхідності отримання бюджетного фінансування не є самостійною та достатньою підставою для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада.

Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за відсутності фактичних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заява відповідача про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при постановленні ухвали дотримано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухвали не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 316, 321, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі №260/3930/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко