Справа № 640/31498/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Універсал-Транс» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року позивач - Приватне підприємство «Універсал-Транс» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене листом від 11 жовтня 2021 року № 053-25965, про відмову в продовженні строку дії договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва № 96 від 11.12.2020 року, № 97 від 11.12.2020 року за заявами приватного підприємства «Універсал-Транс» від 09 вересня 2021 року;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою приватного підприємства «Універсал-Транс» від 09 вересня 2021 року рішення про продовження на п`ять років року дії договору № 96 від 11.12.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва та викласти пункт 8.1. цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 11 грудня 2026 року»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою приватного підприємства «Універсал-Транс» від 09 вересня 2021 року рішення про продовження на п`ять років дії договору № 97 від 11.12.2020 р. про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва та викласти пункт 8.1. цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 11 грудня 2026 року».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Департамент транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

31 травня та 06 червня 2022 року, відповідно до штампів вхідної кореспонденції суду Вх.№ 18491, 19333, Приватним підприємством «Універсал - Транс» надіслано відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до змісту якої позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що термін роботи перевізника є обов`язковою умовою договору, а отже відповідач не має альтернативності у виборі способу поведінки і зобов`язаний на підставі абз.9 п. 53 Порядку визначити в договорі термін роботи позивача на маршрутах.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що протягом періоду дії договорів представниками відповідача проводились чергові перевірки виконання умов договорів, зокрема і договорів №№ 96, 97 від 11.12.2020 року, що підтверджується листами відповідача від 19.02.2021 року №053-2419 та від 18.06.2021 року 053-18689, якими Позивача було повідомлено про проведення чергових перевірок щодо виконання умов договорів, зокрема на маршрутах №402 та №191, зміст відзиву та додані до нього документи свідчать на користь того, що за результатами вказаних перевірок будь-яких порушень виявлено не було, попереджень про недопущення порушення умов договорів стосовно Позивача не виносилось, відповідно до наданого позивачем до матеріалів справи листа відповідача від 30.11.2021 №053-28941, перевірки дотримання умов договору від 11.12.2020 №96 на міському автобусному маршруті загального користування №402 проведені 02.03.2021 та 12.07.2021. Впродовж строку дії вищевказаного договору автомобільному перевізнику ПП «Універсал-Транс» не направлялись листи-попередження про недопущення порушень умов договору, аналогічний за змістом лист Департаменту від 30.11.2021 №053-28942 щодо договору №97 від 11.12.2020 (маршрут 191) також долучено позивачем до матеріалів справи, з огляду на що суд приходить до висновку про протиправність відмови Департаменту у продовженні позивачу строку дії договорів №№96, 97, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо протиправності відмови Департаменту у продовженні позивачу строку дії договорів №№96, 97, проте зазначає, що судом необґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині визначення строку на який має бути продовжено дію договорів, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні у відповідних частинах, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між приватним підприємством «Універсал-Транс» та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договори про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва, а саме: договір № 96 від 11.12.2020 року (автобусний маршрут № 402 «вул. Північна - вул. О. Архипенка») терміном дії до 11.12.2021 року та договір № 97 від 11.12.2020 року (автобусний маршрут № 191 «вул. Милославська - ст. М «Лісова») терміном дії до 11.12.2021 року.

Маючи намір на продовження строку дії зазначених договорів позивач звернувся до Департаменту із відповідними листами №40 від 09.09.2021 року (договір №96 від 11.12.2020 року) та №41 від 09.09.2021 року (договір №97 від 11.12.2020 року).

Листом від 11.10.2021 року №053-25365 Департамент відмовив позивачу через відсутність підстав для подовження термінів дії вищевказаних договорів.

Вважаючи вищевказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянтів, враховуючи правові висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативним актом, що регулює спірні правовідносини є Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081 (надалі - Порядок).

Відповідно до пп.1 п.55 Порядку, організатор зобов`язаний забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев`ятим пункту 53 цього Порядку.

Абзацом 9 п.53 Порядку в свою чергу передбачено, що строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).

За змістом абз.абз.2, 3 п.29 Порядку, у разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6.

У разі пропуску автомобільним перевізником зазначеного строку визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється за результатами конкурсу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що підставою для продовження строку дії договору є сукупність наступних обставин:

- договір може бути продовжений не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років;

- перевізник, як сторона договору, був визначений переможцем попереднього конкурсу на маршрут та не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подав організатору перевезень відповідну заяву;

- перевізник здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору;

- перевізник надав Організатору інформацію про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, керуючись зазначеними нормами, у визначений строк - 09.09.2021 року, подав відповідачу супровідним листом за вих.№40 від 09.09.2021 року «Про продовження строку дії договору» (договору № 96 від 11.12.2020) визначені Порядком документи, які підтверджують інвестування коштів в більш новий та комфортабельний рухомий склад, зокрема:

- заяву про продовження строку дії договору (Додаток 6 до Порядку);

- анкету до заяви про продовження строку дії договору (Додаток 4 Порядку);

- відомості про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті (Додаток 2 до Порядку);

- відомості про додаткові умови обслуговування маршруту (Додаток 3 до Порядку);

- відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів (Додаток 7 до Порядку);

- копію договору фінансового лізингу з додатками №№ 1, 2, 3 до договору;

- копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- копію тимчасового реєстраційного талону, копію сертифіката відповідності заводу-виробника.

Супровідним листом за вих.№41 від 09.09.2021 року «Про продовження строку дії договору» (договору № 97 від 11.12.2020) позивачем надано аналогічні за переліком і за змістом документи.

29 жовтня 2021 року позивач отримав засобами поштового зв`язку рішення відповідача від 11 жовтня 2021 року, оформлене листом № 053-25965, в якому відповідач повідомив позивача про те, що Департамент не може вважати, що автомобільний перевізник ПП «Універсал-Транс» здійснював перевезення за вищевказаними маршрутами протягом попереднього періоду без порушення умов укладених попередніх договорів від 11.12.2020 року № 96 та від 11.12.2020 року № 97, посилаючись на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 року у справі № 640/20401/21, якою вжито заходи забезпечення позову та заборонено відповідачу вчиняти дії направлені на проведення перевірок виконання умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування міста Києва, укладених з Департаментом транспортної інфраструктури.

Крім того відповідач мотивував своє рішення тим, що у Департаменту відсутня можливість перевірити виконання інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались на об`єктах конкурсу відповідно до вказаної вище ухвали суду.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих позивачем копій договорів №№ 96, 97 датою укладання яких є 11 грудня 2020, позивач розпочав перевезення пасажирів з 11 грудня 2020 року, що відповідачем не заперечується та відповідає вимогам п.8.1 договорів, відповідно до яких договір діє з моменту його підписання.

При цьому, як можна дійти висновку зі змісту наведених вище норм п.29, абз.9 п.53 Порядку, оскільки заява на продовження строку дії договору має бути подана не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (11.12.2021 року), а однією з умов для продовження строку дії договору є відсутність порушень умов укладеного договору протягом попереднього періоду, то визначений законодавством проміжок часу «протягом попереднього періоду» розпочинається з дати укладення договору та закінчується днем подання перевізником заяви про продовження строку дії договору.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 55 Порядку, у разі наявності фактів порушення умов договору Організатор надсилає перевізникові попередження про недопущення порушення умов договору. Спосіб надсилання Організатором таких попереджень, визначено пунктом 4.17 Договорів.

За змістом п.4.2. Договорів організатор має право здійснювати чергові та позачергові перевірки дотримання умов договору.

Матеріалами справи підтверджується, що протягом періоду дії договорів представниками відповідача проводились чергові перевірки виконання умов договорів, зокрема і договорів №№ 96, 97 від 11.12.2020 року, що підтверджується листами Відповідача від 19.02.2021 року №053-2419 та від 18.06.2021 року 053-18689, якими позивача було повідомлено про проведення чергових перевірок щодо виконання умов договорів, зокрема на маршрутах №402 та №191.

Зміст відзиву та додані до нього документи свідчать на користь того, що за результатами вказаних перевірок будь-яких порушень виявлено не було, попереджень про недопущення порушення умов договорів стосовно позивача не виносилось.

Відповідно до наданого позивачем до матеріалів справи листа відповідача від 30.11.2021 року №053-28941, перевірки дотримання умов договору від 11.12.2020 року №96 на міському автобусному маршруті загального користування №402 проведені 02.03.2021 та 12.07.2021. Впродовж строку дії вищевказаного договору автомобільному перевізнику ПП «Універсал-Транс» не направлялись листи-попередження про недопущення порушень умов договору.

Аналогічний за змістом лист Департаменту від 30.11.2021 року №053-28942 щодо договору №97 від 11.12.2020 року (маршрут 191) також долучено позивачем до матеріалів справи.

Посилання відповідача на те, що на гарячу лінію « 1551» надходять численні скарги громадян на невиконання позивачем умов договорів про організацію перевезень, колегія суддів не може брати до уваги, адже з дати скасування ухвали про забезпечення позову постановою ШААС від 03.11.2021 року №640/20401/21 по дату закінчення договорів - 11.12.2021 року відповідачем не надано жодного доказу порушення позивачем умов таких договорів. Попередніми перевірками, як зазначено вище, будь-яких порушень умов договорів зі сторони позивача відповідачем не встановлено.

При цьому, суб`єктивна незгода скаржників на гарячу лінію « 1551» без підтвердження/спростування їх доводів не є належним і допустимим доказом порушення позивачем умов договорів перевезення №№96, 97.

Колегія суддів також критично ставиться до посилань відповідача, як на підставу для відмови позивачу у продовженні строку дії договорів, на те, що у Департаменту відсутня можливість перевірити виконання інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались на об`єктах конкурсу відповідно до ухвали суду про забезпечення позову, адже даною ухвалою відповідачу не було заборонено вчиняти такі дії, тобто не було заборонено перевіряти документи, що подаються позивачем для продовження договорів, які (документи) визначені Порядком.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що 05.11.2021 року відповідачем було направлено ПП «Універсал - Транс» лист № 053-27584 про дострокове розірвання з 10.11.2021 року договору № 96 від 11.12.2020 року, оскільки Відповідача було повідомлено листом Комунальної служби перевезень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2021 року № 053/03-4338 щодо встановлення інформації про факт подання ПП «Універсал-Транс» недостовірних відомостей для участі у конкурсі з перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 402 «вул. Північна - вул. Олександра Архипенка», зокрема недостовірно вказано інформацію про пасажиромісткість в відомостях про автобуси, які будуть використовуватись на автобусному маршруті, колегія суддів бере до уваги, проте наголошує, що вищевказані обставини не були підставами для відмови позивачу в продовженні терміну дії договорів № 96 та 97 та не значиться у спірному рішенні відповідача від 11.10.2021 року № 053-25965, а тому не може бути підставою для скасування останнього.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відмови Департаменту у продовженні позивачу строку дії договорів №№96, 97, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим задоволення позовних вимог в частині визначення строку на який має бути продовжено дію договорів, з огляду на наступне.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст.19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, згідно абз. 1 пункту 55 Порядку 1081 організатор зобов`язаний забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору або дозволу, але не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев`ятим пункту 53 цього Порядку, отже договір може бути продовжено відповідачем на будь - який строк за рішенням суб`єкта владних повноважень, проте не більше ніж на 5 років, отже право обирати на який термін повинен бути продовжений договір належить саме відповідачу, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає зміні у відповідних частинах.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, проте невірно визначено дату з якої повинен бути проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, у зв`язку з чим резолютивна частина судового рішення підлягає зміні. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року - змінити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року - змінити.

Викласти абзаци один, три та чотири резолютивної частини рішення наступним чином:

«Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою приватного підприємства «Універсал-Транс» від 09 вересня 2021 року рішення про продовження дії договору № 96 від 11.12.2020 р. про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, відповідно до норм Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081.

Зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою приватного підприємства «Універсал-Транс» від 09 вересня 2021 року рішення про продовження дії договору № 97 від 11.12.2020 р. про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва відповідно до норм Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081»

Доповнити рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року абзацом 6 наступного змісту:

«У задоволенні решти позовних вимог приватного підприємства «Універсал-Транс - відмовити».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 12 липня 2022 року.