Справа № 640/17447/21
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Печерськбудінвест» про визнання протиправним і скасування рішення, за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року, -

У С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Київський завод «Радар» (далі - позивач, АТ «Київський завод «Радар») звернулося у суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у м. Києві), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Печерськбудінвест» (далі - третя особа, ТОВ «Печерськбудінвест») про визнання протиправним і скасування припису від 10 червня 2021 року №48-ДК/0001Пр/03/01/-21.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що припис складено безпідставно та з порушенням вимог законодавства, оскільки зазначені в ньому порушення позивачем не допущені.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що земельна ділянка використовується позивачем не за цільовим призначенням, а також знято на ній ґрунтовий покрив без спеціального дозволу.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач та третя особа наголошують, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10 липня 2015 року №684 у АТ «Київський завод «Радар» на праві постійного користування перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :79:045:0003 площею 1,3631 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №49303643 від 08 грудня 2015 року.

ГУ Держгеокадастру у м. Києві 25 березня 2021 року була проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Предславинська, 35 (кадастровий номер :79:045:0003), про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №48-ДК/0023/АП/09/01-21 від 25 березня 2021 року (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено:

- на земельній ділянці знято ґрунтовий покрив площею 1,36 га без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, що є порушенням частини 2 статті 168 Земельного кодексу України (далі - ЗК України);

- земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, що є порушенням пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України.

10 червня 2021 року відповідачем на підставі Акту перевірки винесено припис №48-ДК/0001Пр/03/01/-21, в якому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :79:045:0003 площею 1.3631 га використовується не за цільовим призначенням, що є порушенням пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України, а тому зобов`язано АТ «Київський завод «Радар» вжити вичерпних заходів реагування щодо усунення виявлених порушень та приведення землекористування у відповідність до вимог законодавства.

Не погоджуючись з таким приписом та уважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 187 ЗК України передбачено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до статті 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року №963-IV (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно зі статтею 2 Закону №963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до статті 4 Закону №963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 5 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Підпунктом 25-1 пункту 4 цього Положення визначено, що Держгекадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 указаного Положення.

Відповідно до статті 6 Закону №963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно зі статтею 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України "Про охорону земель", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Статтею 10 Закону №963-IV визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Зважаючи на викладене, ГУ Держгеокадастру у м. Києві наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, а також давати обов`язкові для виконання приписи з вказаних питань.

Щодо правомірності прийняття спірного припису колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем;

ж) не допускати випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

з) обкошувати (з прибиранням скошеного) та оборювати земельні ділянки, прилеглі до торфовищ, полезахисних лісових смуг, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, у смугах відведення автомобільних доріг і залізниць.

Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів.

Із оскаржуваного припису вбачається, що його видано саме у зв`язку із використанням земельної ділянки з кадастровим номером :79:045:0003 не за цільовим призначенням, що є порушенням пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України.

У якості обґрунтування нецільового використання позивачем цієї земельної ділянки зазначено, що виїздом на місцевість встановлено, що земельна ділянка огороджена будівельним парканом, доступ до якої обмежено. На території проводиться будівництво ЖК «Stanford». Відповідно до паспорту об`єкта проводиться «Реконструкція майнового комплексу», працює будівельна техніка та робітники.

З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Радар» (Сторона 1) та Товариством з обмежено відповідальністю «Катерпіллер», у подальшому найменування змінено на ТОВ «Печерськбудінвест», (Сторона 2) укладено договір про пайову участь у капітальному будівництві житлового комплексу з торгово-офісними приміщеннями №Ух 1.16 (далі - Договір), предметом якого є зобов`язання та права сторін щодо сприяння розширенню та модернізації виробничих потужностей Сторони 1 по створенню продукції, вдосконалення мережі збуту цієї продукції шляхом пайової участі по Будівництву Об`єкта на Земельній ділянці та з метою отримання у власність кожною з Сторін своєї частини в збудованому Об`єкті в порядку та на умовах, визначених у договорі (пункт 1.1.).

За цим Договором Сторона 1 делегує Стороні 2 частину функцій замовника будівництва, а Сторона 2 зобов`язується на свій ризик за рахунок власних або залучених сил, коштів, матеріалів, засобів, техніки та устаткування забезпечити Будівництво Об`єкта в цілому на Земельній ділянці відповідно до Проектної документації (пункт 1.2.).

За визначеннями в Договорі:

«Об`єкт» - це житловий комплекс з торгово-офісними приміщеннями по вул. Предславинська, 35 у Печерському районі міста Києва, будівництво якого буде здійснюватися у відповідності до умов цього Договору та згідно з проектною документацією. Загальна кількість, площа житлових та торгово-офісних приміщень буде визначено Проектною документацією. Розмір фактичної площі в Об`єкті буде визначений на підставі обмірів експертів органів технічної інвентаризації;

«Земельна ділянка» - це територія, на якій буде здійснюватися будівництво Об`єкта, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер - :79:045:0003) площею 1,3631 га, що розташована на вул. Предславинська, 35 у м. Києві, та перебуває в постійному користуванні Сторони 1 на підставі Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 липня 2015 року №684, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис від 08 грудня 2015 року за №26849298 з цільовим призначенням «Для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та складських будівель і споруд», зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку;

«Будівництво» - комплекс усіх дій, спрямованих на будівництво Об`єкта, зокрема (але не виключно): закупівля будівельних та інших матеріалів, забезпечення обладнанням, виконання будівельних будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних, проектно- вишукувальних робіт тощо.

Відповідно до пункта 3.2. Договору Сторона 1 делегує Стороні 2 частину функцій замовника Будівництва Об`єкта, які визначені законодавством (в тому числі на підставі Положення про замовника-забудовника (єдиного замовника, дирекцію підприємства, що будується) і технічний нагляд, затвердженого Постановою Держбуду СРСР від 02 лютого 1988 року №16) і належать Стороні 1.

Згідно з пунктом 3.3 Договору передбачено, що Сторона 2 має право здійснювати від свого імені наступні дії: проводити переговори, влаштовувати тендери, самостійно обирати організації, що виконуватимуть роботи (надаватимуть послуги) з Будівництва Об`єкта, постачання матеріалів та обладнання для Будівництва Об`єкта укладати з ними договори і визначати за цими договорами порядок, обсяги та строки фінансування робіт/послуг/постачання і порядок, обсяги та строки їх виконання, проводити розрахунки з контрагентами та приймати результати виконання цих договорів; укладати з третіми особами Договори, угоди, контракти для реалізації цього Договору, в тому числі із проектними та підрядними організаціями на виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, включаючи залучення до участі у реалізації Договору третіх осіб, підписання актів виконаних робіт (ф. КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) та розрахунки з такими організаціями.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що Сторона 1 передає, а Сторона 2 отримує виключне право на виконання відповідної частини функцій замовника будівництва Об`єкта, в тому числі здійснення (забезпечення) Будівництва Об`єкта на Земельній ділянці та забезпечення фінансування Будівництва Об`єкта, а Сторона 1 в період дії цього Договору зобов`язана утриматися від передачі функцій замовника будівництва Об`єкта іншим особам.

Водночас відповідно до пункта 8.10 Договору Сторона 2 гарантує Стороні 1, що після зміни цільового призначення (у разі виникнення такої необхідності) за Стороною 1 залишиться право постійного користування Земельною ділянкою.

Отже, сторони Договору обумовили (за необхідності) дії Сторони-2 ТОВ «Катерпіллер» («Печерськбудінвест») вчинення дій по зміні цільового призначення Земельної ділянки, внаслідок чого користувач (позивач) Земельної ділянки не змінюється.

При цьому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у справі №826/16952/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року, визнано протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо відмови у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Катерпіллер» дозволу на виконання будівельних робіт об`єкту будівництва «Реконструкція майнового комплексу на вул. Предславинській, 35 у Печерському районі м. Києва», визнано протиправним та скасовано рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 31 серпня 2018 року №ІУ 20 та зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати дозвіл на виконання цих будівельних робіт.

На виконання цього судового рішення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 89 від 23 квітня 2019 року об`єкту будівництва «Реконструкція майнового комплексу» по вул. Предславинській, 35 у Печерському районі м. Києва, код об`єкта будівництва - 1122.2 Будинки житлові багатоквартирної масової забудови згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим та введеним в дію Наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507.

Крім того, відповідно до розробленої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №000239 від 03 січня 2013 року) Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянка кадастровий номер :79:045:0003 на вул. Предславинській, 35 у Печерському районі м. Києва, яка перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Радар» для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та складських будівель, на цій земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, здійсненого відповідно до Дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ 9 від 23 квітня 2019 року. Встановлено, що фактичне використання вищевказаної земельної ділянки, згідно з наказом від 23 липня 2010 року №548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель» відповідає коду цільового призначення земельної ділянки 02.07. - іншої житлової забудови, категорія земель 200 - житлової та громадської забудови, фактичний вид використання земельної ділянки - Реконструкція майнового комплексу.

Отже, як вказано в Технічній документації, фактичне використання вищевказаної земельної ділянки відповідає цільовому призначенню - для житлової забудови.

Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №910/18560/16 (провадження №12-143гс18) від 04 грудня 2018 року зазначено, що законодавцем передбачено принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

При цьому, наголошено, що розташування на земельній ділянці нерухомого майна - житлового будинку (об`єкту незавершеного будівництва) об`єктивно зумовлює зміну її цільового призначення, зокрема, на землі житлової забудови, земельна ділянка в такому випадку використовується для будівництва та експлуатації об`єкта нерухомості, розташованого на ній.

Відтак, з огляду на викладене вище, правомірність використання земельної ділянки для проведення вказаних робіт, в тому числі, в аспекті її належного використання за цільовим призначенням, встановлено рішеннями судів.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність посилання відповідача в оскаржуваному приписі про порушення позивачем пункту а) частини першої статті 96 Земельного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька