Справа № 520/23183/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 липня 2022 року № 520/23183/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011, ), Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011, ), Харківської обласної прокуратури (вул. Б. Хмельницького, буд. 4, м. Харків, 61050, ) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Харківської обласної прокуратури, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №4 від 04.10.2021 про неуспішне проходження начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих регіональної прокуратури Харківської області, ОСОБА_1 атестації, яке прийняте Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур;

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківської обласної прокуратури № 2783к від 28.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області, та з органів прокуратури Харківської області;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у Харківській обласній прокуратурі () на рівнозначній посаді, яку він обіймав на день звільнення з 30.10.2021;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день фактичного поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним успішно пройдено два етапи атестації, які складаються з іспиту з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспиту на загальні здібності та навички. За наслідками співбесіди 07.07.2020 (останнього етапу атестації) П`ятою кадровою комісією прийнято рішення про неуспішне проходження мною атестації та на підставі якого позивача 05.10.2020 звільнено з займаної посади та з органів прокуратури Харківської області. За результатами оскарження позивачем вказаного рішення Постановою Другого апеляційного адміністративного суду (справа № 520/9881/2020 від 30 березня 2021 року) частково залишено в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/9881/2020 від 26.11.2020 - скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у Харківській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав на день звільнення з 05.10.2020 та прийнято в цій частині нову постанову, якою поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області з 05 жовтня 2020 року. Після поновлення на посаді, за наслідками повторної співбесіди, Шістнадцятою кадровою комісією прийняте рішення №4 від 04.10.2021 про неуспішне проходження атестації позивачем, на підставі якого прийнято наказ Харківської обласної прокуратури №2783к від 28.10.2021 про звільнення позивача з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, який позивач вважає протиправним.

Відповідач Харківська обласна прокуратура - не погодився з позовними вимогами та 17.12.2021 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що наведені позивачем твердження, як підставу для задоволення даного адміністративного позову, слід оцінювати критично, оскільки мотиви, якими обґрунтовується протиправність та необхідність скасування наказу, фактично свідчать про незгоду позивача із положеннями Закону №113-ІХ, які, на його думку, порушують права та гарантії позивача, що визначені Кодексом законів про працю та Конституцією України. Юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі пункту 19 розділу II Закону № 113-ІХ, в даному випадку є неуспішне проходження позивачем атестації. Заявник у спірних правовідносинах знаходився у стані повної правової визначеності, коли, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності, не міг не усвідомлювати юридичних наслідків непроходження атестації для переведення в окружну прокуратуру.

Відповідач Офіс Генерального прокурора - не погодився з позовними вимогами та подав до суду відзив на адміністративний позов, який надійшов до суду 31.01.2022. В обґрунтування заперечень на позов відповідач зазначив, що в ході співбесіди у сукупності відповіді та поведінка прокурора під час проходження співбесіди викликала у кадрової комісії обґрунтований сумнів щодо відповідності ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності. У зв`язку з цим шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратури прийнято обґрунтоване рішення, що ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію. Рішення шістнадцятої кадрової комісії від 04.10.2021 № 4 є вмотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття і відповідає вимогам п. 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженим наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233. Рішення кадрової комісії не є рекомендаційним для суб`єкта звільнення, а є беззаперечною та остаточною підставою для видання керівником обласної прокуратури наказу про звільнення прокурора згідно з положеннями Закону № 113-ІХ. Оскільки ОСОБА_2 проходив службу в регіональній прокуратурі, що підтверджується записами в трудовій книжці, то й відсутні правові підстави для покладення на Харківську обласну прокуратуру обов`язків щодо поновлення позивача в обласній прокуратурі. Поновлення звільнених і, як наслідок, недопущення до проходження атестації прокурорів регіональних прокуратур, безпосередньо в обласну прокуратуру без проходження ними атестації суперечитиме вимогам чинного законодавства України, створюватиме дискримінаційні умови щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію та переведені в окружну прокуратуру, та повністю нівелюватиме результати реформи органів прокуратури.

Відповідач Шістнадцята кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур - правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався, клопотань про продовження строку на подання відзиву не направив.

Ухвалою суду від 06.07.2022 закрито підготовче провадження у справі, враховуючи безпекову ситуацію в м. Харків, зважаючи на небезпеку для життя всіх учасників судового процесу, з урахуванням поданих сторонами клопотань про проведення розгляду в порядку письмового провадження, суд ухвалив здійснювати розгляд справи по суті в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 250 КАС України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи позовну та відзивів, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 з 2005 року проходив службу в органах прокуратури.

З 05.09.2019 року позивач працював в прокуратурі Харківської області на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратори прокуратури Харківської області.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ слова «Генеральна прокуратура України» у Законі України «Про прокуратуру» замінено словами «Офіс Генерального прокурора».

Цим же Законом встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, на підставі відповідної заяви.

Позивач подав заяву про переведення на посаду прокурора в обласну прокуратуру, приймав участь у проведенні атестації та успішно пройшов перші два етапи, що підтверджується рішеннями кадрової комісії №2 від 03.03.2020 року.

07.07.2020 П`ятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора прийнято рішення №2 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Наказом Харківської обласної прокуратури №2405к від 01.10.2020 року позивача звільнено з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратори прокуратури Харківської області з 05 жовтня 2020 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури). Підставою звільнення слугувало рішення п`ятої кадрової комісії від 07.07.2020 року № 2 (а.с. 142, т.1).

Вважаючи вказані рішення кадрової комісії та наказ протиправними, позивач звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 520/9881/2020 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 07.07.2020 про неуспішне проходження атестації начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область та слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Харківської обласної прокуратури № 2405к від 01.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Харківській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав на день звільнення з 05.10.2020.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Харківської обласної прокуратури суму середнього заробітку з 05 жовтня 2020 року по 26 листопада 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що висновок про недоброчесність позивача як працівника прокуратури в зв`язку з недодержанням останнім встановленого законом порядку набуття права на заняття адвокатською діяльністю, та вчинення дій, які свідчать про грубе порушення Кодексу професійної етики та поведінки прокурора, не підтверджений належними доказами.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі №520/9881/2020 скасовано рішення суду першої інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у Харківській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді, яку він обіймав на день звільнення з 05.10.2020.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою поновлено позивача на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області в прокуратурі Харківської області з 05 жовтня 2020 р.

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 змінено та викладено в наступній редакції:

«Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 55896,56 грн за період з 05 жовтня 2020 року по 26 листопада 2020 року.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року залишено без змін.

Рішення суду від 30 березня 2021 року у справі №520/9881/2020 щодо поновлення позивача на посаді було виконано.

Так, наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 30.12.2020 № 3632к поновлено позивача на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратори прокуратури Харківської області з 05.10.2020. Підставою видання наказу зазначено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі №520/9881/2020 та постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 63888978.

Листом від 28.04.2021 № 07-3830вн-21 копії вказаного судового рішення та наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 30.12.2020 № 3632к Департаментом кадрової роботи та державної служби направлено до шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур для розгляду та прийняття рішення.

З урахуванням викладеного шістнадцята кадрова комісія комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийшла до висновку, що ОСОБА_1 підлягає включенню до графіку. У визначений комісією час та місце позивач прийняв участь у співбесіді (третій етап атестації).

За результатами співбесіди членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур відповідно до пунктів 13, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, пункту 16 розділу IV Порядку № 221, прийнято рішення від 04.10.2021 № 4 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Як зазначено у рішенні Комісії, підставами для висновку про неуспішне проходження позивачем атестації були висновки Комісії про невідповідність позивача вимогам професійної компетентності, професійної етики і доброчесності.

У зв`язку з цим, наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 28.10.2021 № 2783к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформ органів прокуратури» у зв`язку з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Позивач не погодився з рішенням шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур та наказом Харківської обласної прокуратури від 28.10.2021 № 2783к про звільнення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи та автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що після відкриття провадження у даній справі, а саме 27.01.2022 Верховним Судом за результатами розгляду касаційних скарг Офісу Генерального прокурора та Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2021 у справі № 520/9881/2020 ухвалено Постанову, якою: касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2021 року в цій справі скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Ухвалюючи вказану Постанову, Верховний Суд зазначив, що « 116. Переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій з метою надання оцінки рішенню кадрової комісії, Верховний Суд перевірив наявність вказаних у ньому обставин. Так, намір прокурора отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, перебуваючи на посаді прокурора, є завідомо нелегітимним, оскільки прогнозовано призводить до виникнення обставин несумісності, тому у кадрової комісії виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності позивача вимогам професійної етики прокурора. Дії позивача, пов`язані з отриманням свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, не відповідають вимогам Закону № 16971, Закону № 5076-VI, Закону України «Про запобігання корупції», Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

117. Незважаючи на те, що позивач не здійснював діяльність адвоката, після отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю зупинив його дію, ним порушено принцип несумісності під час перебування на посаді в органах прокуратури.

118. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 26.11.2021 у справі №640/1846/20.

119. Отже, спірне рішення кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації є правомірним та не підлягає скасуванню судом.

120. У зв`язку з цим Верховний Суд зазначає, що, оскільки спірний наказ про звільнення позивача прийнято на підставі вказаного рішення кадрової комісії, тому він є таким, що прийнятий правомірно».

Отже, вказаною Постановою Верховного Суду визнано правомірним звільнення позивача з посади наказом Харківської обласної прокуратури № 2405к від 01.10.2020.

З огляду на зазначене, поновлення позивача на посаді з 05.10.2020 на виконання постанови суду від 30.03.2021 у справі №520/9881/2020, яке в подальшому спричинило юридичні факти направлення позивача на повторне проходження співбесіди, винесення шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур спірного рішення та прийняття Харківською обласною прокуратурою спірного наказу про звільнення позивача вдруге, які оскаржуються в цій справі, є юридично нікчемними та не породжують юридичних наслідків для позивача.

Відтак, на момент розгляду справи слід дійти висновку, що вказаними рішеннями не порушуються права позивача.

Крім того, суд зазначає, що шістнадцята кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур при проведенні повторної співбесіди з позивачем 04.10.2021 розглядала дані щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також обставини отримання позивачем свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, зазначені в Інформації про прокурора, наданій на розгляд комісії (а.с. 213-214).

Так з протоколу засідання комісії № 42 від 04.10.2021 судом встановлено, що при розгляді матеріалів атестаційної справи позивача були досліджені та обговорені матеріали атестації ОСОБА_2 та виконане практичне завдання, а також отримано від нього пояснення по суті заданих членами комісії питань.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення комісії, комісія при його ухваленні керувалась приписами чинного законодавства, зокрема, пунктом 51 Висновку Консультативної ради європейських прокурорів № ІЗ (2018) «Незалежність, відповідальність та етика прокурорів», пунктом 4 частини 4 статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статтями 11, 16, 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженим всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.04.2021 у справі № 826/9606/17 зазначила таке:

« 57. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що, складаючи присягу прокурора, особа свідомо приймає всі обмеження, які покладаються на неї спеціальним законом, у тому числі заборону суміщення перебування на посаді прокурора з адвокатською діяльністю.

58. У пунктах 15-17 Висновку № 13 (2018) Консультативної ради європейських прокурорів щодо незалежності, підзвітності та етики прокурорів зазначено, що «незалежність» означає, що прокурори не повинні зазнавати незаконного втручання у виконання своїх обов`язків з метою забезпечення повного дотримання та застосування закону та принципу верховенства права, і що вони також не повинні зазнавати будь-якого політичного тиску або незаконного впливу будь-якого характеру.

Незалежність застосовується як до прокуратури в цілому, так і до її окремого органу та до окремих прокурорів у тому розумінні, як це викладено нижче.

Прокурори повинні реалізовувати власну свободу вираження поглядів та зібрань таким чином, щоб вони не суперечили їхнім повноваженням та не впливали або не могли вплинути на незалежність чи неупередженість судових органів або прокуратури.

59. У пункті 31 Висновку № 13 (2018) Консультативної ради європейських прокурорів зазначено, що прокурори повинні бути незалежними за своїм статусом та поведінкою. Вони повинні користуватися зовнішньою незалежністю, тобто стосовно неправомірного або незаконного втручання з боку інших державних або недержавних органів, наприклад, політичних партій.

60. Прокурори повинні бути й виглядати неупередженими у своїх рішеннях, бути прозорими, уникати конфліктів інтересів або неналежного впливу, а також не сприяти жодній стороні внаслідок будь-яких зв`язків із нею. Якщо існує ризик, що прокурор може не мати належної можливості дистанціюватися від цієї особи, він або вона повинен утримуватися від розгляду справи (пункт 54 зазначеного Висновку).

61. З метою визначення основних принципів, моральних норм та правил прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс).

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що поняття «правила прокурорської етики» очевидно не обмежується розміщеними в розділі IV Кодексу вимогами щодо взаємовідносин прокурора з колегами, іншими органами державної влади й посадовими особами, громадянами та засобами масової інформації, а є значно ширшим за змістом. Етичні норми поширюються і на службову сферу, і на приватне життя прокурора, включають у себе як правила професійної діяльності в усіх аспектах, так і вимоги спеціального й загального законодавства й моральні засади суспільного життя. Зазначені норми формують стандарт поведінки, яка має відповідати статусу та сприяти довірі й повазі суспільства до органів прокуратури і представників цієї професії.

62. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що, претендуючи на набуття права на заняття адвокатською діяльністю прокурор вступає у позапроцесуальні відносини із Радою адвокатів, адвокатською спільнотою.

63. Доступ до професії адвоката передбачає виконання встановлених законодавством вимог (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») до осіб, які виявили бажання стати адвокатом. Серед них, зокрема, є вимога проходження стажування.

64. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката. За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону. Очевидно, що у цьому випадку прокурор перебуває у відносинах підпорядкування з керівником стажування, який є адвокатом. Так само як і під час організації та проведення кваліфікаційного іспиту, який здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

65. На думку Великої Палати Верховного Суду, такі правовідносини між адвокатом і прокурором виходять за межі допустимої сфери відносин між прокурорською та адвокатською спільнотами.

Слід окремо підкреслити, що таке розуміння спірних правовідносин не поширюється на осіб, звільнених з посади прокурора або повноваження яких припинено.

66. Наведене свідчить, що намір проходити процедури кваліфікаційного іспиту, стажування та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю перебуваючи на посаді прокурора, є завідомо нелегітимним наміром, оскільки прогнозовано призводить до виникнення обставин несумісності. До того ж наявність статусу адвоката (захисника) в особи, яка є прокурором та підтримує державне обвинувачення в суді, ставить під сумнів її незалежність, безсторонність та неупередженість.

67. Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що у випадку отримання особою, яка є прокурором, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складення присяги адвоката, така особа одночасно опиняється під дією двох присяг - прокурора та адвоката.

68. Аналізуючи тексти Присяги прокурора та Присяги адвоката, можна дійти обґрунтованого висновку, що одночасне перебування під дією двох присяг є неможливим, оскільки їхні тексти суперечать один одному та прямо порушують як незалежність прокурора, так і принципи здійснення адвокатської діяльності - незалежність та конфіденційність».

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14.04.2021 у справі № 826/9606/17, а також висновки Верховного Суду в постанові від 27.01.2022 у справі № 520/9881/2020 за позовом ОСОБА_2 , висновки відповідачів щодо невідповідності позивача вимогам доброчесності та дотримання професійної етики були цілком обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В той же час, в ході розгляду справи судом не встановлено порушень прав позивача у спірних правовідносинах, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.07.2022.

Суддя Білова О.В.