Справа № 620/2263/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/2263/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі також ФОП ОСОБА_1 , позивач)до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також Укртрансбезпека, відповідач 1), Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області (далі також Відділ, відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови від 28.12.2021 № 329076 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позивач мотивує позов тим, що факт відмови водія у наданні необхідних документів посадовим особам Укртрансбезпеки, складанні акту перевірки від 18.11.2021, відмови водія в його ознайомленні та підписанні, не відповідає дійсності. Так, водію під час виконання перевезень видавались всі документи, що підтверджується доданим до позовної заяви витягом із Журналу дозвільних документів від 18.11.2021. Тому твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» викликають сумнів. За таких обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною для підлягає скасуванню.

25.05.2022 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач 1 у відзиві зазначив, що 18.01.2022 посадовими особами Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу, що належить позивачу, та складено акт, в якому зафіксовано, що під час виконання перевезень водієм не надано документи, передбачені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Від позивача, який завчасно отримав запрошення на розгляд справи, не надходило жодного документа на спростування факту виявленого правопорушення, а тому Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки обгрунтовано прийняло спірну постанову на підставі наявних у нього на момент розгляду справи документів.

Відповідачем 2 відзив не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій наголошує на позиції, викладеної у позові.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» від 02.12.2021 № 1579-р реорганізовано Південне міжрегіональне управління Укртансбезпеки та утворено Відділ державного нагляду (контролю) у Миколаївській області як структурний підрозділ Державної служби України з безпеки на транспорті.

Отже, Відділ державного нагляду (контролю) в Чернігівській області є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем у справі є Державна служба України з безпеки на транспорті.

Позивач є фізичною особою-підприємцем, видом господарської діяльності якого є перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, що підтверджується Витягом Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.03.2020(а.с. 12).

Надання послуг позивачем з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт» підтверджується Ліцензією Міністерства транспорту та зв`язку серії АГ № 502404, строк дії якої необмежений ( а.с. 11).

ФОП ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 (а.с. 18).

18.11.2021 посадовими особами Укратрансбезпеки проведена рейдова перевірка, за результатами якої складено акт № 292816, в якому зафіксовано порушення вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема у водія ТЗ марки MERSEDES-BENZ відсутня схема маршруту, розклад руху та інші документи За вказане порушення передбачена відповідальність за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України ''Про автомобільний транспорт''.

10.12.2021 позивачу було направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням часу 28.12.2021 року з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і місця розгляду справи, що підтверджується списком №74366 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих з фіскальним чеком.

Позивач визнає, що повідомлення отримав, але не мав можливості з`явитися на розгляд справи за його відсутності у м. Чернігові та повідомити про даний факт відповідача.

За даних обставин, Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки розглянуто справу без його участі та винесено постанову № 329076 від 28.12.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбачених абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України ''Про автомобільний транспорт'', в сумі 17000 грн.

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «;Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

За визначеннями, що міститься у статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний транспорт - галузь транспорту, яка забезпечує задоволення потреб населення та суспільного виробництва у перевезеннях пасажирів та вантажів автомобільними транспортними засобами.

Автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

За приписами статті 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, прийняті в межах його компетенції, обов`язкові до виконання на території України.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Керуючись статтею 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

На виконання положень статті 39 Закону №2344-ІІІ перевізники та водії повинні мати такі документи - для регулярних спеціальних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

На виконання пунктів 14-16, 19, 21, 22 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, які провели перевірку, складається акт за формою згідно із додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, які провели перевірку, роблять про це запис.

На виконання вказаних повноважень посадовими особами управління Укртрансбезпеки проведено контроль транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Керуючись абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на вказані норми, суд приходить до висновку, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, настає зокрема, за відсутності документів, передбачених статтею 39 Закону №2344-ІІІ, на момент проведення перевірки.

Отже, водій зобов`язаний мати при собі документи, передбачені положеннями статті 39 Закону №2344-ІІІ та пред`являти їх посадовим особам Укртрансбезпеки. Натомість, належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували виконання вказаного вище обов`язку водієм ОСОБА_2 під час проведення перевірки, позивач до суду не надав.

Відповідач у свою чергу стверджує, що водій ОСОБА_2 на момент проведення рейдової перевірки не надав документи, передбачені статтею 39 Закону №2344-ІІІ, від ознайомлення з актом перевірки від 18.01.2021 № 292816 та його підписання відмовився, про що зроблено запис в акті перевірки.

Позивач заперечуючи даний факт надає суду до позовної заяви Журнал видачі дозвільних документів на маршрут Прилуки Київ, Київ - Прилуки, в якому міститься інформація щодо видачі водію ОСОБА_2 18.11.2021 копій дозвільних документів: ліцензії, дозвіл на перевезення пасажирів (9 шт.), витяг з дозволу (9 шт.), розклад руху (9 шт.), схема маршруту, таблиця вартості, договір страхування водіїв, реєстраційні документи на автобус (оригінали): свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування транспортного засобу, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу ( а.с. 29).

Проте додані позивачем до матеріалів адміністративної справи вказані документи не підтверджують факт їх наявності та пред`явлення водієм посадовим особам відповідача під час проведення перевірки. Зокрема, в акті відсутні записи про заперечення водієм факту не пред`явлення вказаних документів. Відсутні будь-які інші докази фактичного його подання позивачем відповідачу, у т.ч. під час безпосереднього розгляду справи щодо притягнення позивача до відповідальності, як перевізника, який повідомлений про розгляд справи належним чином. Відсутні належні докази вважати, що вказані в акті перевірки від 18.11.2021 відомості щодо відсутності на момент перевірки у водія документів, неправдиві.

Суд акцентує увагу сторін на тому, що спір виник саме щодо факту наявності відповідних обов`язкових документів на момент перевірки водія працівниками відповідача та не стосується факту наявності їх у позивача. Тому подання позивачем до позову суду вказаних вище документів не спростовує факт порушення, що відбувся у правовідносинах з рейдової перевірки автоперевізника.

Посилання позивача на пояснювальну записку водія ОСОБА_2 , в якій зазначено, що під час проведення перевірки 18.01.2021 за маршрутом Прилуки-Чернігів, жодних зауважень щодо документів, отриманих ним у позивача перед виїздом, від посадових осіб Укртрансбезпеки не було, в його присутності акт та інші документи не складалися та для підпису не надавалися, суд до уваги не бере, оскільки вона скерована 17.01.2022, тобто після розгляду справи відповідачем та адресована на ім`я позивача, а не на адресу Укртрансбезпеки.

Отже, позивачем не було надано належних та достатніх доказів, які вказували на очевидну протиправність оскаржуваної постанови відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем в ході перевірки у спірних правовідносинах встановлено факт здійснення водієм перевезень на ТЗ, який належить позивачу, без документів, передбачених статтею 39 Закону №2344-ІІІ, тому оскаржувана постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт є правомірною та не підлягає скасуванню.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті просп.Перемоги, буд.14,м.Київ,01135 .

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, вул. П`ятницька,39, м. Чернігів,14000.

Повний текст рішення виготовлено 14 липня 2022 року.

Суддя І.І. Соломко