Справа № 400/12653/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 р. справа № 400/12653/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

провизнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивачка або ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову щодо виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV), викладену у листі від 24.06.2021 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачці до спеціального педагогічного стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, період роботи з 01.01.1992 року по 24.06.2021 року викладачем теоретично-музичних дисциплін в Дитячій музичній школі № 2 м. Миколаєва;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачці грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно відмовив їй у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, оскільки її педагогічний стаж становить більше 30 років, а тому вона має право на отримання вказаної грошової допомоги на підставі цієї норми.

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача до суду відзив не надходив.

Згідно ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачу було надано достатньо часу для надання відзиву на позов.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивачка отримує пенсію за віком з 13.06.2021 року, призначену відповідно до Закону № 1058-IV.

09.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Відповідач листом від 24.06.2021 року надав відповідь на заяву позивачки, згідно якої до спеціального страхового стажу позивачки можливо врахувати період роботи на посаді викладача в Дитячій музичній школі № 2 м. Миколаєва з 01.08.1982 року по 31.12.1991 року, що є недостатнім для призначення грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (надалі - Закон № 1788-ХІІ), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Пунктом 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (надалі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" і "ж" ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" - "ж" ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не зарахував до спеціального страхового стажу позивачки період роботи з 01.01.1992 року по 24.06.2021 року викладачем теоретично-музичних дисциплін в Дитячій музичній школі № 2 м. Миколаєва.

Відповідно до Розділу 1 "Освіта" Переліку № 909, право на пенсію мають, зокрема, директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи у позашкільних навчальних закладах.

Відповідно до Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Таким чином, посада викладача у позашкільному навчальному закладі не передбачена Переліком № 909.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 876/5312/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79684887) дійшла наступного правового висновку: "... З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909."

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 466/5637/17 та у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 462/5636/16-а.

Таким чином, період роботи позивачки викладачем теоретично-музичних дисциплін в Дитячій музичній школі № 2 м. Миколаєва з 01.01.1992 року по 24.06.2021 року, має бути зарахований до спеціального педагогічного стажу відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

З урахуванням спеціального страхового стажу, що зарахований відповідачем (з 01.08.1982 року по 31.12.1991 року, що становить більше 9 років) та з урахуванням періоду роботи з 01.01.1992 року по 24.06.2021 року, що має бути зарахований на виконання рішення суду (більше 29 років), загальний спеціальний педагогічний стаж позивачки складає більше 38 років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивачки наявний спеціальний педагогічний стаж, її посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону № 1058-IV та Порядком № 1191.

Так як Порядком № 1191 не врегульовано порядок відмови в нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону № 1058-IV, суд визнає відмову відповідача, викладену в листі від 24.06.2021 року, протиправною.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, який позивачка сплатила у розмірі 908,0 грн., що підтверджується квитанцією від 10.12.2021 року.

З урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна 1, м. Миколаїв, 54020, ) щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до спеціального педагогічного стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) період роботи з 01.01.1992 року по 24.06.2021 року викладачем теоретично-музичних дисциплін в Дитячій музичній школі № 2 м. Миколаєва.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна 1, м. Миколаїв, 54020, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 908,0 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз