Справа № 560/16347/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

справа №560/16347/21

адміністративне провадження №К/990/15549/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року в справі № 560/16347/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (на правах місцевих), Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (на правах місцевих) №204 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 №1258к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу 11 "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ від 19.09.2019 у зв`язку з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації;

- поновити ОСОБА_1 на публічній службі в Хмельницькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області на умовах безстрокового трудового договору;

- зобов`язати Хмельницьку обласну прокуратуру зарахувати ОСОБА_1 весь час вимушеного прогулу в загальну вислугу (стаж) та стаж роботи на посадах прокурора;

- стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29.10.2021 до моменту фактичного поновлення па публічній службі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (на правах місцевих) №204 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації прокурором Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 №1258к, яким 29.10.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області;

- зобов`язано Хмельницьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на публічній службі на посаді рівнозначній посаді прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області;

- стягнуто з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2021 по 01.02.2022 у сумі 24200,96 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

21 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора (направлена засобами поштового зв`язку 17 червня 2022 року) на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року (повний текст виготовлено 18 травня 2022 року) в справі № 560/16347/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходив публічну службу на посаді прокурора Старосинявського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 53-1 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, скаржник указує на неправильне тлумачення судами попередніх інстанцій норм Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Порядку проходження прокурорами атестації", Порядку роботи кадрових комісій, зокрема, неправильне застосування пункту 7 розділу І Порядку № 221, оскільки складання іспиту ОСОБА_1 відбулося, а фактів переривання тестування не встановлено. Також заявник указує на неврахування позиції Верховного Суду стосовно проходження процедури атестації прокурорами відповідно до положень Закону № 113-ІХ, викладених у постановах від 15 грудня 2021 року у справі № 420/4663/20, від 20.10.2021 у справі № 280/25298/19 та у справі № 560/15371/21, від 09.06.2022 у справі №160/7686/20 та аналогічній справі № 420/4196/20, а також у справі № 160/6596/20.

Одночасно скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що на цей час відсутні позиції Верховного Суду у справах такої категорії з урахуванням обставин наявності процедурного рішення кадрової комісії про задоволення заяви позивача щодо призначення нової дати для повторного проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та в подальшому прийнятого кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації за результатом складання зазначеного іспиту.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Проте, зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник фактично самостійно зазначає, що постанови Верховного Суду, про неврахування яких судами попередніх інстанцій він зазначає у касаційній скарзі, були ухвалені за інших обставин справи, що, у свою чергу, виключає подібність правовідносин та вказує на недоведеність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Щодо посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, то Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Проте, всупереч зазначених вимог заявником не сформовано чіткого переліку норм права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, не указано у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

З огляду на зазначене, Суд визнає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим, Суд зауважує, що одночасне посилається скаржника на такі підстави касаційного оскарження судового рішення, як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а також відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, є взаємовиключними обставинами.

Наступною підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив застосування судами попередніх інстанцій частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, сформованих у постановах від 20.01.2021 у справі № 804/958/16, від 27.10.2021 у справі № 340/3563/20 та інших щодо поновлення працівника саме на попередній роботі, а не у новоствореному органі.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування положень статті 235 КЗпП України в частині визначення органу, в якому має бути поновлено прокурора, звільненого за відсутності законних підстав.

Інші, зазначені Офісом Генерального прокурора підстави касаційного оскарження, відхиляються Верховним Судом через їхню необґрунтованість.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року в справі № 560/16347/21.

2. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №560/16347/21.

3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко