Справа № 640/14250/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Шуст Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування») звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №4203 від 10.05.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №4203 від 10.05.2019.

Не погодившись з рішенням суду, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмови в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що нормами ПК України не передбачено обмежень на проведення повторної камеральної перевірки щодо тих же обставин, що вже перевірялися.

20 червня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Акціонерного товариства «Укргазвидобування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків просить здійснити процесуальне правонаступництво, замінивши Офіс великих платників податків ДПС () на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року вищевказане клопотання задоволено, замінено відповідача Офіс великих платників податків ДПС на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено камеральну перевірку даних щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», за результатами якої складено Акт від 14.07.2017 року №2076/28-10-41-06/30019775.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Укргазвидобування» вимог п.231.6 ст. 231 Податкового кодексу України щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1951 від 15.05.2016, № 1502 від 13.04.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2235 № 31.05.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 1503 від 13.04.2016, № 1703 від 27.04.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 1952 від 15.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

ПАТ «Укргазвидобування» було подано заперечення №13/1-011-6297 на вказаний Акт перевірки від 14.07.2017.

Згідно листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №41601/10/28-10-41-06-16 від 04 серпня 2017 року, за результатом розгляду заперечень податковий орган погодившись з викладеними у запереченнях доводами позивача щодо відсутності податкового правопорушення при реєстрації акцизних накладних №1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, розрахунку №2235 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2425, розрахунку №2236 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2426, розрахунку №2237 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2427, акцизних накладних №№2238, 2239, 2240, 2241 від 31.05.2016, №7968 від 30.10.2016, виклав Акт перевірки від 14 липня 2017 року в новій редакції без згаданих акцизних накладних та прийняв податкове повідомлення-рішення від 08.08.2017 № щодо решти акцизних накладних №1503 від 13.04.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 1952 від 15.05.2016.

На підставі Акту перевірки від 14.07.2017 року №2076/28-10-41-06/30019775, що був викладений в новій редакції, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 серпня 2017 року №.

10 квітня 2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено повторну камеральну перевірку даних щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних АТ «Укргазвидобування», за результатами якої було складено Акт від 10 квітня 2019 року №1104/28-10-42-03/30019775 (далі - Акт перевірки від 10.04.2019).

В Акті перевірки від 10.04.2019 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби дійшов до висновку, що АТ «Укргазвидобування» було порушено п.231.6 ст. 231 ПК України щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 2235 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

На підставі висновків Акту перевірки від 10.04.2019 Офісом ВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення №4203 від 10.05.2019, яким до АТ «Укргазвидобування» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 578 875,75 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Приписами п.п. 231.5-231.6 ст. 231 ПК України передбачено, що при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Предмет, підстави та порядок проведення камеральних перевірок визначені у ст.ст. 75, 76 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 75.1.1 ст. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктами 76.1 статті 76, 76.3 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пункт 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За приписами пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 109.1 статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно вимог пункту 120-2.1 статті 120-2 ПК України, порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено камеральну перевірку даних АТ «Укргазвидобування» щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

За результатами вищевказаної перевірки податковим органом складено Акт від 10 квітня 2019 року №1104/28-10-42-03/30019775, в якому зазначено про порушення позивачем п.231.6 ст. 231 ПК України щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 2235 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016 (а.с. 47-49).

На підставі даного Акту перевірки від 10 квітня 2019 року №1104/28-10-42-03/30019775 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10 травня 2019 року №4203, яким до АТ «Укргазвидобування» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 578 875,75 грн. (а.с. 58).

Разом з тим, матеріали справи свідчать, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби вже проводилася камеральна перевірка, що термінів реєстрації вищевказаних акцизних накладних, за результатами якої було прийнято Акт від 14 липня 2017 року №2076/28-10-41-06/30019775 (а.с. 36-39).

У зазначеному Акті перевірки від 14 липня 2017 року №2076/28-10-41-06/30019775 вказано порушення ПАТ «Укргазвидобування» вимог п.231.6 ст. 231 ПК України щодо реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування з порушенням законодавчо встановлених термінів, зокрема: № 1951 від 15.05.2016, № 1502 від 13.04.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2235 № 31.05.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 1503 від 13.04.2016, № 1703 від 27.04.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 1952 від 15.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

Отже, в Акті перевірки від 14 липня 2017 року №2076/28-10-41-06/30019775 відповідач вже був дійшов висновку про порушення позивачем встановлених законодавством термінів реєстрації тих акцизних накладних, які були предметом перевірки, згідно Акту від 10 квітня 2019 року №1104/28-10-42-03/30019775.

Таким чином, відповідачем було проведено повторну камеральну перевірку термінів реєстрації акцизних накладних № 1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 2235 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

Апелянт стверджує, що нормами ПК України не передбачено обмежень на проведення повторної камеральної перевірки щодо тих же обставин, що вже перевірялися.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Колегія суддів зазначає, що жодною нормою Кодексу не передбачено обмежень у проведенні камеральних перевірок за аналогією з нормою пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, якою заборонено контролюючим органам проводити документальні позапланові перевірки з питань, що вже були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Аналогічний підхід до застосування наведених вище правових норм висловлено у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №240/2549/19, від 03 грудня 2020 року у справі №804/2323/17, від 18 червня 2020 року у справі №820/3280/17.

Отже, Податковий кодекс України не встановлює для контролюючого органу право проводити камеральну перевірку за напрямом та за період, що вже були предметом раніше проведеної камеральної перевірки.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що одним із принципів, на якому ґрунтується податкове законодавство України, згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, є презумція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Податковий кодекс України у спірних правовідносинах допускає множинне трактування прав контролюючого органу щодо повторного проведення камеральної перевірки, внаслідок чого, є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Надаючи оцінку діям Офісу великих платників податків ДФС щодо проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації акцизних накладних, за період та з предмету, що був перевірений раніше, колегія суддів виходить також із того, що Офіс великих платників податків ДПС, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки посадових та службових осіб контролюючих органів, у тому числі під час проведення камеральної перевірки, визначені у ст. 21 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 21.1.2-21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Отже, зазначені норми права зобов`язують посадових осіб контролюючого органу під час проведення камеральної перевірки сумлінно виконувати свої обов`язки і забезпечувати ефективну перевірку дотримання платником податків строку реєстрації кожної акцизної накладної, що містилася в Єдиному реєстрі акцизних накладних та була зареєстрована у період, охоплений камеральною перевіркою.

Саме по собі не забезпечення контролюючим органом належного дослідження документів та обставин, які становили предмет перевірки, не може бути підставою для визнання законним проведення повторної перевірки за період, що вже був охоплений аналогічними попередньо проведеними заходами податкового контролю.

Колегія суддів враховує, що згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується також на принципі невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

У зв`язку з цим, колегія суддів допускає, що у певних випадках повторне проведення камеральної перевірки з того ж предмету може бути виправданим та обумовлюватися необхідністю реалізації принципу невідворотність настання відповідальності за порушення податкового законодавства.

Разом з тим, з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення доцільності проведення повторної камеральної перевірки має бути доведений контролюючим органом у кожному окремому випадку.

У разі сумлінного виконання покладених на контролюючі органи функцій щодо здійснення податкового контролю та підходу до виконання завдань, які б забезпечувати ефективну роботу, контролюючий орган мав можливість проводити камеральні перевірки за періоди, які б дозволили здійснити належний аналіз усього обсягу документів, що становлять предмет перевірки та оформити акт камеральної перевірки у спосіб, який виключав би потребу в повторному проведенні перевірки аналогічних періодів.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що апелянт не навів обставин та не надав доказів, за яких повторна камеральна перевірка АТ «Укргазвидобування» була б виправданою.

Крім того, колегія звертає увагу на те, що ПАТ «Укргазвидобування» було подано заперечення №13/1-011-6297 на вказаний Акт перевірки від 14.07.2017 №2076/28-10-41-06/30019775.

Згідно листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04 серпня 2017 року №41601/10/28-10-41-06-16, за результатом розгляду заперечень податковий орган погодившись з викладеними у запереченнях доводами позивача щодо відсутності податкового правопорушення при реєстрації акцизних накладних №1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, розрахунку №2235 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2425, розрахунку №2236 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2426, розрахунку №2237 від 31.05.2016 коригування показників до акцизної накладної від 31.05.2016 за № 2427, акцизних накладних №№2238, 2239, 2240, 2241 від 31.05.2016, №7968 від 30.10.2016, виклав Акт перевірки від 14 липня 2017 року в новій редакції без згаданих акцизних накладних та прийняв податкове повідомлення-рішення від 08.08.2017 № щодо решти акцизних накладних №1503 від 13.04.2016, № 1954 від 15.05.2016, № 1953 від 15.05.2016, № 1952 від 15.05.2016.

Отже, податковий орган, розглянувши заперечення ПАТ «Укргазвидобування», погодився з доводами позивача відсутності податкового правопорушення при реєстрації акцизних накладних № 1703 від 27.04.2016, № 1704 від 28.04.2016, № 1705 від 29.04.2016, № 2235 від 31.05.2016, № 2236 від 31.05.2016, № 2237 від 31.05.2016, № 2238 від 31.05.2016, № 2239 від 31.05.2016, № 2240 від 31.05.2016, № 2241 від 31.05.2016, № 7968 від 30.10.2016.

Колегія суддів вважає, що проведення відповідачем повторної камеральної перевірки щодо термінів реєстрації вищевказаних акцизних накладних, щодо яких податковим органом вже було зроблено висновок про дотримання позивачем термінів їх реєстрації, порушує досягнення юридичної визначеності у зазначених правовідносинах.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10.05.2019 року №4203.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 14.07.2022 року.