Справа № 300/2916/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2916/21 пров. № А/857/5313/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Матуляк Я.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо встановлення та необхідності відшкодування переплати пенсії за період січень-квітень 2021 року в сумі 50298,20 грн.; визнати протиправними дії щодо зменшення розміру пенсійних виплат до суми 17690 грн.; зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84% відповідного грошового забезпечення (з врахуванням 5% 2 категорії ЧАЕС) на підставі оновленої довідки, виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року без обмеження розміру пенсії максимальним розміром з 01 травня 2021 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач всупереч обов`язку встановленому постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 0940/1250/18, рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0940/1455/18 та від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20 повторно зменшив відсотковий розмір його пенсії з 84% до 70% та 79% грошового забезпечення та з 01 травня 2021 року обмежив розмір його пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Вказує, що не погоджуючись з такими діями відповідача звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням здійснити нарахування пенсії із розрахунку 84% грошового забезпечення за вислугу років. Однак листом від 20 травня 2021 року відповідач вказав на те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 29 грудня 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх зобов`язань, які були покладені на нього іншими рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Внаслідок такого перерахунку за період січень-квітень 2021 року виникла переплата пенсії. Також повідомлено, що з 01 травня 2021 року пенсійну справу приведено до норм чинного законодавства.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року провадження у справі № 300/2916/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій закрито з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 300/2916/21 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 84% до 70% та 79% відповідних сум грошового забезпечення, із застосуванням обмеження максимальним розміром при проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.05.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 84% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням 5% ІІ категорії ЧАЕС) на підставі оновленої довідки виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених раніше виплат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у рішеннях по справах № 0940/1250/18, та № 0940/1455/18 зазначені дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії у розмірі 84% (з 19 січня 2018 року) та без обмеження максимальним розміром (з 01 січня 2018 року) відповідно, однак в жодному з них не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата. Це означає, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 84% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, незалежно від підстав здійснення перерахунку. Суд першої інстанції зазначив, що протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській щодо встановлення необхідності відшкодування позивачем переплати пенсії за період січень-квітень 2021 року в сумі 50298,20 грн охоплюється встановленням судом протиправних дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 84% до 70% та 79% відповідних сум грошового забезпечення із застосуванням обмеження максимальним розміром при її перерахунку, оскільки у зв`язку із зобов`язанням відповідача провести ОСОБА_1 вищевказаний перерахунок відсутня переплата пенсії позивачу за період січень-квітень 2021 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії позивача в розмірі 84% сум грошового забезпечення. Вказує, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, повинен в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Звертає увагу на те, що для двох категорій пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний Суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може грунтуватись лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, пенсія позивачу нарахована виходячи з вислуги 28 років, із розрахунку 84% від грошового забезпечення на відповідній посаді.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 0940/1250/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо позбавлення ОСОБА_1 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорій 2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 19 липня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 84 проценти відповідного грошового забезпечення, з урахуванням 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорій 2 та здійснити виплату пенсії із врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 15-17).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 0940/1250/18 скасовано та прийнято рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 01 січня 2008 року по 18 січня 2018 року залишено без розгляду. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо позбавлення ОСОБА_1 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2 за період з 19 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 84 відсотки відповідного грошового забезпечення, з урахуванням 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 2 з 19 січня 2018 року із врахуванням виплачених сум (а.с.18-20).

Вказане судове рішення набрало законної сили 30 січня 2019 року.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 0940/1250/18, 06 травня 2019 року Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області здійснено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року у справі № 0940/1455/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження загального розміру пенсії перерахованої ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження загального розміру перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, із врахуванням раніше виплачених сум (а.с. 21-27).

Вказане судове рішення набрало законної сили 06 грудня 2018 року.

На виконання вказаного судового рішення, Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 ..

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково. Зобов`язано Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі оновленої довідки, виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області здійснити, починаючи з 01 квітня 2019 року, перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів, однією сумою. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 28-33).

Вказане судове рішення набрало законної сили 23 грудня 2020 року.

На виконання вказаного судового рішення, Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , одночасно повторно зменшивши відсотковий розмір пенсії з 84% до 70% та 79% грошового забезпечення (а.с.13,14).

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивача з 84% до 70% та 79% грошового забезпечення позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням здійснити нарахування пенсії із розрахунку 84% грошового забезпечення за вислугу років (а.с.10-11).

Листом від 20 травня 2021 року відповідач вказав на те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 29 грудня 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням усіх зобов`язань, які були покладені на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області іншими рішеннями Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Внаслідок такого перерахунку за період січень-квітень 2021 року виникла переплата пенсії. Також повідомлено, що з 01 травня 2021 року пенсійну справу приведено до норм чинного законодавства (а.с.7-9).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 0940/1250/18, рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0940/1455/18 та від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20 здійснювались відповідні перерахунки пенсії позивача.

Як зазначалось судом вище та не заперечується сторонами у даній справі, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з 29 грудня 2020 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , одночасно повторно зменшивши відсотковий розмір пенсії з 84% до 70% та 79% грошового забезпечення, а з 01 травня 2021 року до перерахованої пенсії застосовано обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Доводи скаржника про те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 300/1917/20 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії позивача в розмірі 84% сум грошового забезпечення є безпідставними, оскільки вищевказане зобов`язання на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було встановлене постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку висновки суду у справах № 0940/1250/18 та № 0940/1455/18 щодо відсоткового значення пенсії без обмеження максимальним розміром є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача.

Таким чином, у відповідача відсутнє право повторного зменшення відсоткового розміру пенсії позивача із застосуванням обмеження максимальним розміром, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи рішення суду, які набрали законної сили.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі №0940/1250/18 та в рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року у справі № 0940/1455/18 зазначені дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії у розмірі 84% (з 19 січня 2018 року) та без обмеження максимальним розміром (з 01 січня 2018 року) відповідно, однак в жодному з них не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата. Це означає, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 84% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, незалежно від підстав здійснення перерахунку.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що згідно зі ст. 46 Конституції України, пенсія є одним із видів соціального захисту, право на яке громадянину гарантується.

Виходячи із самого визначення поняття «пенсія», щомісячні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплати (чи її перерахунок).

Кінцевий термін або строк, на який призначається такий вид забезпечення як пенсія не може встановлюватись, бо це суперечить самому визначенню та суті таким виплатам.

Аналогічна правова позиція щодо застосування строку виплати пенсії вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 квітня 2012 року (№ 21-239а11) та постанові від 19 березня 2013 року (№ 21-53а13).

Відтак, виплату пенсії, не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання такої виплати, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, відповідач повинен при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії без її обмеження максимальним розміром, як це встановлено вищенаведеними рішеннями суду.

Покликання скаржника на те заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, повинен в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду є необгрунтованими, оскільки подання вказаної заяви у порядку статті 383 КАС України є правом, а не обов`язком позивача.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року встановлено, що позовні вимоги у цій справі дещо відмінні від позовних вимог у справах № 0940/1250/18, № 0940/1455/18 та № 300/1917/20, оскільки апелянт, зокрема, просить провести йому перерахунок та виплату пенсії в розмірі 84% відповідного грошового забезпечення (з врахуванням 5% 2 категорії ЧАЕС) на підставі довідки, виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, а також у вимогах зазначено інший період їх задоволення.

Також безпідставними є посилання скаржника на практику Верховного Суду у справах № 340/3185/19 та № 580/585/21, оскільки предмет позову цих справ (перерахунок пенсії працівників прокуратури та перерахунок щомісячного довічного грошового у тримання судді у відставці) не є подібним предмету позову даної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у зменшенні раніше призначеної позивачу пенсії з 84% до 70% та 79% відповідних сум грошового забезпечення із застосуванням обмеження максимальним розміром при її перерахунку, є протиправними.

Таким чином, слід зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01 травня 2021 року, виходячи із загального розміру в 84% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням 5% ІІ категорії ЧАЕС) на підставі оновленої довідки виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській щодо встановлення необхідності відшкодування позивачем переплати пенсії за період січень-квітень 2021 року в сумі 50298,20 грн охоплюється встановленням судом протиправних дій відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу пенсії з 84% до 70% та 79% відповідних сум грошового забезпечення із застосуванням обмеження максимальним розміром при її перерахунку, оскільки у зв`язку із зобов`язанням відповідача провести ОСОБА_1 вищевказаний перерахунок відсутня переплата пенсії позивачу за період січень-квітень 2021 року.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 300/2916/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 12 липня 2022 року.