Справа № 480/12293/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року Справа № 480/12293/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6, Оперативного командування "ІНФОРМАЦІЯ_4" Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_7, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ №-237 від 25.08.2021 командувача військоперативного командування «ІНФОРМАЦІЯ_4» Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про звільнення позивача у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також наказ №-58 від 17.09.2021 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та зняття з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2;

- поновити позивача на військовій службі на посаді командира військової частини НОМЕР_2;

- стягнути з відповідачів на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 17.09.2021;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до прийняття оскаржуваних наказів він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2. Зазначає, що він мав бажання продовжити службу після закінчення контракту, однак моральний тиск з боку керівництва змусив його написати рапорт про небажання продовжувати у подальшому військову службу. Оскільки позивач не бажав звільнятися зі служби, у подальшому він написав на адресу відповідача рапорт, в якому просив відкликати/вважати таким, що не підлягає розгляду його попередній рапорт про небажання продовжувати військову службу, а також рапорт в якому виклав свій намір та бажання укласти новий контракт на три роки. Незважаючи на вказані дії та бажання позивача продовжити службу, відповідачі прийняли оскаржувані накази, які позивач просить скасувати та поновити його на військовій службі.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також вказаною ухвалою суду було поновлено позивачу строк звернення до суду у даній справі.

11.01.2022 судом отримано відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_6, в якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач був звільнений з військової служби правомірно у зв`язку з закінченням контракту, а також з урахуванням того, що позивач своєчасно не виявив бажання продовжити військову службу. Щодо доводів позивача, викладених у позовній заяві, відповідач зазначив, що вони є надуманими (а.с.29-32).

Ухвалою суду від 18.01.2022 замінено відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4) на належного відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4).

21.01.2022 судом отримано відзив на позовну заяву від Міністерства оборони України, в якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивачем не заявлені жодні вимоги до Міністерства оборони України (а.с.50-57).

Ухвалою суду від 15.02.2022 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_6 додаткові докази по справі.

16.02.2022 ухвалою суду залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача - Оперативне командування "ІНФОРМАЦІЯ_4" Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3) та встановлено залученому відповідачу 15-денний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання у порядку, встановленому ст.ст. 162-167, 261 КАС України, відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

02.05.2022 судом отримано відзив на позовну заяву від військової частини НОМЕР_1, в якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач власноруч написав рапорт, в якому вказував про небажання продовжувати військову службу. Зазначає, що звільняючи позивача зі служби у зв`язку з закінченням контракту, відповідачі діяли у повній відповідності до норм чинного законодавства (а.с.82-85).

Ухвалою суду від 17.05.2022 було задоволено клопотання представника Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про поновлення строку для подання відзиву. Визнано пропуск строку на подання відзиву у справі № 480/12293/21 поважним та поновлено Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України строк для подання відзиву на позову заяву, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом з 03.09.2018 на посаді командира військової частини НОМЕР_2, відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу від 17.08.2018, укладеного на 3 роки (а.с.11-12).

25.06.2021 відповідно до «Аркуша бесіди» з позивачем з приводу звільнення з військової служби в запас була проведена бесіда військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у присутності тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу офіцерів та кадру ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Як вбачається з вищевказаного документа, позивач не бажає проходити службу у військовому резерві та проходити службу за контрактом. Також зазначено, що позивачу дано роз`яснення щодо працевлаштування та матеріального забезпечення (а.с.35).

29.06.2021 ОСОБА_1 власноручно написав рапорт на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням клопотати перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби у запас відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку контракту. Також у вказаному рапорті було зазначено, що позивач відмовляється служити у резерві та зазначає про бажання пройти військово-лікарську комісію. Відповідно штампу канцелярій, вказаний рапорт був зареєстрований 29.06.2021 за № 2585 (а.с.37).

Також, 29.06.2021 позивач написав рапорт на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3, в якому зазначив, що у зв`язку з звільненням його з військової служби просить клопотання перед військовим комісаром Сумського обласного військового комісаріату про надання вказівки начальнику відділення забезпечення, про надання позивачу довідки про вартість речового майна, що належить для видачі, для виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (а.с.39).

09.08.2021 ОСОБА_1 склав та подав до ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 три рапорти, а саме:

1. У вказаному рапорті позивач просить повернути та припинити дію його рапорту на звільнення по закінченню контракту (а.с.33);

2. У вказаному рапорті позивач просить укласти з ним контракт строком на один рік з 04.09.2021 у відповідності до статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с.34);

3. У вказаному рапорті позивач просить клопотання перед вищим командуванням про надання позивачу щорічної основної відпустки терміном на 30 діб за 2021 рік з 10.08.2021 (а.с.38).

Відповідно до витягу з наказу командування військ оперативного командування «ІНФОРМАЦІЯ_4» від 25.08.2021 №237, відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позивача було звільнено у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). У вказаному наказі було зазначено, що чинність контракту припиняється 03.09.2021 (а.с.36).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1 з 10.08.2021 по 11.09.2021 перебував у щорічній основній відпустці за 2021 рік.

У подальшому, наказом № 58 від 17.09.2021 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1 - командира військової частини НОМЕР_2, звільненого наказом командування військ оперативного командування «ІНФОРМАЦІЯ_4» (по особовому складу) від 25.08.2021 № 237 у запас за п.п. «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», наказано вважати таким, що справи та посаду здав. З 17.09.2021 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_5, знятий з усіх видів забезпечення військової частини (а.с.10).

Не погоджуючи з оскаржуваними наказами про звільнення у запас та зняття з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що рапорт від 29.06.2021 про звільнення його з військової служби у запас відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», був написаний ним під тиском. Також позивач зазначає, що з ним перед звільненням не було проведено бесіду та не враховано його бажання продовжити службу.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відносини щодо звільненням з військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Правовими актами спеціального законодавства, що врегульовує спірні правовідносини є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

Відповідно до п.п."а" п.1 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а) у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до п. 35 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення):

1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж», «и», «і», «ї», «й» та «л» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

2) за рішенням військовослужбовця за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «д», «з», «к» та «м» ч.б ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З метою більш детального врегулювання спірних правовідносин відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (із змінами і доповненнями) та Указу Президента України від 10 грудня 2008 року №1153 "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" наказом Міністрества оборони України від 10.04.2009 № 170, була затверджена «Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454).

Відповідно до приписів п.2.13 Інструкції №170 (у редакції від 09.04.2021), Контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними п.35 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України».

Також, відповідно до абз.7 зазначеного п.2.13 Інструкції №170, не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту командування військової частини повинно попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У разі невиконання цієї вимоги командування військової частини не може відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби. Військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту. У цьому разі посадовою особою, визначеною в пункті 12.7 розділу ХІІ цієї Інструкції, з військовослужбовцем проводиться бесіда, про що оформлюється Аркуш бесіди (додаток 12).

Суд зазначає, що відповідно до вищевказаної норми наказу на момент виникнення спірних правовідносин існував чіткий алгоритм дій, як для військовослужбовця, який бажав продовжити службу, так і для командування військової частини.

Так, на командування військової частини був покладений обов`язок не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту (у даному випадку до 03.06.2021), попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби.

Відповідно до матеріалів справи та що не заперечується сторонами, вказане повідомлення не було здійснено, вказана обставина відповідно до вищевказаної норми Інструкції №170, не дозволяє командуванню військової частини відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби.

Разом з тим, щоб командування військової частини мало вказаний обов`язок, позивач відповідно до п.2.13 Інструкції №170 (у редакції від 09.04.2021), був зобов`язаний не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту (у даному випадку до 03.06.2021), повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у строк, визначений п.2.13 Інструкції №170 (у редакції від 09.04.2021), а саме до 03.06.2021, не повідомив командування військової частини про свій намір укласти новий контракт.

Навпаки, 29.06.2021 ОСОБА_1 власноручно написав рапорт на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням клопотати перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби у запас відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку контракту.

У подальшому, більш ніж через один місяць, позивач передумав звільнятися та 09.08.2021 склав та подав до ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 два рапорти, а саме припинити дію його рапорту на звільнення по закінченню контракту та про бажання укласти з ним контракт строком на один рік з 04.09.2021 у відповідності до статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Вказана поведінка позивача (спочатку небажання продовжувати службу, а потім менше ніж за місяць до закінчення контракту про бажання продовжити службу), жодним чином не надавала можливості відповідачу укласти новий контракт, оскільки відповідно до п.2.13 Інструкції №170 (у редакції від 09.04.2021), якщо у строк до 03.06.2021 військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту.

Суд звертає увагу не те, що позивач як у своїх рапортах до моменту звільнення, так і під час розгляду даної справи, не наводить жодної причини, яка не давала йому можливості в строк до 03.06.2021 повідомити командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби.

Посилання позивача на те, що з ним не проводилася бесіда, спростовується відповідачем, оскільки 25.06.2021 така бесіда була проведена, про що складено «Аркуш бесіди» (а.с.35). Незважаючи на надання вказаного «Аркуша бесіди», позивач не надав жодних пояснень щодо вказаного документа.

Посилання позивача на «безпрецедентний» моральний тиск на нього з боку керівництва військової частини не може бути підставою для поновлення позивача на службі, оскільки це жодним чином не обмежувало право позивача в строк до 03.06.2021 повідомити відповідачів про намір продовжити службу. Окрім того, про вказаний тиск (протиправні дії) позивач не повідомив жодних посадових осіб або правоохоронні органи.

Посилання позивача на судову практику Верховного Суду в постановах по справах №229/2676/17 від 18.11.2019, №1340/6082/18 від 31.10.19, №820/3360/17 від 19.02.202, №686/22102/18 від 15.07.2019, №826/17279/16 від 02.10.19, є безпідставним, оскільки предметом дослідження у вказаних справах було право працівника на відкликання своєї заяви про звільнення за власним бажанням, разом з тим вказані правовідносини є відмінними від тих, що є предметом розгляду у даній справі, а саме позивач був звільнений з підстави закінчення контракту, а не за його власним бажанням.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи відсунуть підстав для задоволення позовних вимог позивача, відсутні і підстави для відшкодування йому судових витрат.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6, Оперативного командування "ІНФОРМАЦІЯ_4" Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько