Справа № 160/12979/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Кіщак А.А.,
представника відповідача: Задоєнка О.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
30.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року у сумі 540000,00грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що спірною постановою ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року на позивача безпідставно накладено штраф за фактичний допуск 9 (дев`яти) працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) на суму 540000,00грн., оскільки відповідачем не доведено факту допуску позивачем до роботи дев`ятьох осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності без укладання з ними трудового договору, а вказані висновки, зроблені відповідачем за результатами інспекційного відвідування, ґрунтуються виключно на припущеннях, а також без урахування того, що на вищевказаному об`єкті крім позивача господарську діяльність здійснює також і інша фізична особа-підприємець, а саме: ОСОБА_11 , і частина із вищевказаних осіб могла працювати на неї, а не на позивача. Так, ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_11 на підставі договору №32 від 05.12.2020р., ОСОБА_6 надає послуги з комплексного благоустрою території бенкету ФОП ОСОБА_11 на підставі договору №01/о від 19.03.2021р., Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчалися технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності у ФОП ОСОБА_1 на підставі договорів від 29.01.2021р. №7 та №8, відповідно, умовами яких передбачено, що базою проведення навчання є ресторанно-готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, вказані договори не містять ознак трудових договорів, зокрема, обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години, обв`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, обов`язку підприємця забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою, а також регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу. Водночас, чинним законодавством, зокрема, ст.ст.208, 626 та 901 ЦК України, передбачено можливість виконання роботи як за трудовим договором, так і за цивільно-правовим договором. Також позивач зауважував, що ОСОБА_5 дійсно працює з ФОП ОСОБА_1 і їх трудові відносини оформлені належним чином, що підтверджується укладеним між ОСОБА_5 та позивачем трудовим договором від 09.03.2019р. та повідомленням про прийняття цього працівника на роботу від 07.03.2019р. і квитанцією №2 про його направлення до контролюючого органу. Щодо інших осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , то позивач зазначав про безпідставність зроблених відповідачем висновків про роботу цих осіб на позивача, виходячи виключно з виявленого під час інспекційного відвідування на посту охорони ресторанно-готельного комплексу «Околиця» графіку роботи охорони на березень 2021 року, в якому були вказані вищезазначені прізвища, в той час, як цих осіб сам інспектор безпосередньо не бачив, їх не опитував, а також не опитував інших працівників стовно цих осіб, внаслідок чого не міг достовірно встановити чи працюють такі особи у позивача та чи вірно з ними оформлено трудові відносини, а посилання інспектора на те, що на посадовій інструкції охоронника ресторану-готелю «Околиця» зазначено, що директором охоронників є саме ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованим та жодним чином не підтвердженим. Крім того, позивач зазначав, що, на його думку, інспекційне відвідування, за наслідками якого винесено спірне рішення, було призначене без наявних на те підстав, бо, посилаючись у спірній постанові на те, що до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надійшло звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правило оформлення трудових відносин, відповідач вказане звернення позивачеві не надав. Також інспектором не було надано копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такого інспекційного відвідування, що суперечить вимогам ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V (далі Закон №877-V). Крім того, відповідачем було порушено процедуру проведення інспекційного відвідування, оскільки інспектор праці в порушення вимог п.8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок №823), не пред`явив посвідчення перед проведенням його інспекційного відвідування. Крім цього, позивача не було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи про накладення штрафу, що також є порушенням п.6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019р. №509 (далі - Порядок №509).
Крім того, ухвалою суду від 04.08.2021 року витребувано у Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області розрахунок штрафу, зазначеного у постанові №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року.
10.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі.
06.09.2021 року до суду надійшов відзив ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на позовну заяву ФОП ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, посилаючись на те, що інспекційне відвідування позивача призначене та проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, на підставі пп.2 п.5 Порядку №823 за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, №ГА-12158640 від 28.02.2021р. (вхід.№275/ГА-12158640 від 02.03.2021р.) та згідно з наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 18.03.2021р. №351-П та направлення від 18.03.2021р. №194-Н. У ході проведення інспекційного відвідування 22.03.2021р. було виявлено факт допуску позивачем до роботи дев`ятьох осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності без укладання з ними трудового договору, що зафіксовано на відеозапису, який є додатком до акта інспекційного відвідування. При цьому, ОСОБА_2 підтвердив факт роботи на ФОП ОСОБА_1 та повідомив, що працює у неї поваром, однак, трудового договору між ним та позивачем надано не було. Під час інспекційного відвідування ОСОБА_3 пояснила, що стажується на посаду адміністратора у ФОП ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 пояснила, що стажується приблизно місяць на посаду хостеса у ФОП ОСОБА_1 . Водночас, чинним законодавством не передбачено укладання між суб`єктом господарювання та найманим працівником договору на стажування та прийняття працівника на стажування, а згідно зі ст.26 КЗпП України умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття цього працівника на роботу, в той же час, стажування у розумінні ст.29 Закону України «Про зайнятість населення» проходять у вільний від навчання час студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, при цьому, запис про стажування вноситься до трудової книжки таких осіб; також стажування можуть проходити громадяни, які мають офіційний статус безробітного, і проходять стажування професійне навчання працівників на виробництві, на тому чи іншому підприємстві, після закінчення якого підприємство зобов`язується працевлаштувати такого працівника. В усіх інших випадках роботодавець зобов`язаний оформити працівника на роботу в установленому порядку з першого дня виконання ним трудової функції. Щодо наданих 26.03.2021р. представником позивача договорів про надання послуг з навчання технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, замовникам ОСОБА_3 (договір №7 від 29.01.2021р.) та ОСОБА_4 (договорі №8 від 29.01.2021р.), то, предмет цих договорів не відповідає фактично виконуваній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роботі на умовах стажування, встановлених з усних пояснень останніх, наданих під час інспекційного відвідування. ОСОБА_5 , яка також 22.03.2021р. знаходилася на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виконувала роботу офіціанта та надала усні пояснення, що працює офіціантом у ФОП ОСОБА_1 , однак, наказ про прийом на роботу та повідомлення органу ДПС про прийняття її на роботу надано не було. ОСОБА_6 також 22.03.2021р. знаходився на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконував роботу охоронника, з усних пояснень встановлено, що він стажується з 06.03.2021р. на посаду охоронника, при цьому, на посту охорони знаходилась Посадова інструкція Охоронника ресторану-готелю «Околиця», згідно з якою директором охоронників є ОСОБА_12 . Також на посту охорони знаходився Графік роботи охорони на березень 2021 року, згідно з яким було визначено чергування наступних охоронників у березні 2021 року: ОСОБА_7 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_8 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_9 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_10 (ім`я та по батькові невідомі) та ОСОБА_6 . Тобто пост охорони складався з 5 охоронників та керівництво здійснює директор ОСОБА_1 , однак, трудових договорів з цими особами. А також повідомлень про їх прийняття на роботу до контролюючих органів, надано не було. Таким чином, позивачем фактично допущено до виконання 9 осіб без укладення з ними трудових договорів (наказів чи розпоряджень про їх прийняття на роботу), що свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.21, ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, відповідальність за що передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, на підставі якої спірною постановою на позивача законно та обґрунтовано накладено штраф, відтак, ця постанова є правомірною та скасуванню не підлягає. Щодо посилання позивача на порушення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування та вимог ст.6 Закону №877-V через ненадання інспектором копії погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такого інспекційного відвідування, то такі доводи, на думку відповідача, є безпідставними, оскільки абз.2 п.1 Порядку №823 визначено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону №877-V та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку, отже, приписи ст.6 Закону №877-V на інспекційне відвідування позивача не розповсюджуються, бо його предметом було саме питання виявлення неоформлених трудових відносин, відтак, під час його призначення та проведення застосовуються норми Порядку №823, а не Закону №877-V, про що зазначено у ст.259 КЗпП України та в аб.2 п.1 Порядку №823, при цьому, Порядком №823 не передбачено погодження здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), або відповідним державним колегіальним органом, або Держпрацею України. Також відповідач зауважував, що спірну постанову прийнято з дотриманням вимог Порядку №509, в тому числі в частині щодо письмового повідомлення позивача листом про одержання уповноваженою посадовою особою ГУ Держпраці у Дніпропетровській області акта від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ, як то передбачено п.3 Порядку №509. При цьому, приписами Порядку №509 в редакції, чинній на час розгляду справи про накладення штрафу, не було передбачено обов`язку письмового повідомлення суб`єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи не пізніше ніж за 5 днів до дати розгляду, а також вимог про розгляд справи за участі суб`єктів господарювання та роботодавців, щодо яких порушено справу. Таким чином, на думку відповідача, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області діяло в порядку та у межах повноважень, передбачених чинному законодавством, і прийняло спірну постанову законно і обґрунтовано, відтак, підстави для визнання її протиправно та скасування відсутні, тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 30.11.2021 року о 14:00 год.
19.11.2021 року на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
30.11.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання та продовження строку підготовчого провадження у зв`язку із тим, що позивачем не було отримано відзиву у справі.
17 грудня 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 17 грудня 2021 року, без його участі.
У судовому засіданні 11.01.2022р. оголошено перерву для надання представниками сторін додаткових пояснень до 19.01.2022р. на 16:00год.
18.01.2022р. від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній зазначав, що під час інспекційного відвідування позивача інспекторами праці було витребувано певний перелік документів, зазначених у вимозі від 23.03.2021р. №ДН-3229/510/НД, на виконання якої 26.03.2021р. представником позивача надано частину витребуваних документів, однак, серед них не було надано копій цивільно-правових договорів, на які ФОП ОСОБА_1 посилається у позовній заяві, та які долучені до позову у якості доказів; не були ці договори вказані і у запереченнях до акта інспекційного відвідування, відтак, вони не могли бути враховані при винесенні спірної постанови про накладення штрафу.
19.01.2022р. від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останнім зазначено, що ФОП ОСОБА_1 на законних підставах було укладено договори про надання послуг з навчання технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності, як виконавцем, з замовниками ОСОБА_3 (договір №7 від 29.01.2021р.) та ОСОБА_4 (договорі №8 від 29.01.2021р.), при цьому, фізична особа-підприємець відповідно до чинного законодавства, зокрема, приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності» від 30.12.2015р. №1187 та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», не повинна отримувати ліцензію щодо здійснення освітньої діяльності на рівні професійної (професійно-технічної) освіти. Водночас, ФОП ОСОБА_1 здійснює такі види господарської діяльності як «Допоміжна діяльність у сфері освіти» та «Інші види освіти». ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконували програму практичних занять з курсу «Адміністратор ресторану - бармен ресторану», що підтверджується додатками до укладених з ними договорів, а по завершенню навчання останнім позивачем видано відповідні сертифікати.
У судових засіданнях 11.01.2022р. та 19.01.2022р. представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому та у додаткових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях 11.01.2022р. та 19.01.2022р. пред`явлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та у додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, в тому числі, переглянувши відеозапис, що є додатком до акта інспекційного відвідування, на підстав якого винесено спірне рішення, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 09.01.2001р. та здійснює такі види діяльності: 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування» (основний), 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», 85.60 «Допоміжна діяльність у сфері освіти», 85.59 «Інші види освіти, н.в.і.у».
Відповідно до наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 18.03.2021 року №351-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» на підставі звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, №ГА-12158640 від 28.02.2021р. (вхід.№275/ГА-12158640 від 02.03.2021р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), за №ДН-3229 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 наказано провести у період з 19.03.2021р. по 01.04.2021р. позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_4 , ресторан «Околиця») з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
На підставі наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 18.03.2021 року №351-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» відповідачем 18.03.2021р. також видано направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 18.03.2021р. №194-Н на вказаних у наказі головних державних інспекторів, в якому, зокрема, зазначено, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування у період з 19.03.2021р. по 01.04.2021р. буде перевірено ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
Відповідно до означеного до наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 18.03.2021 року №351-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» та на підставі направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 18.03.2021р. №194-Н головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Клімчуком О.В., ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 22.03.2021р. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин за фактичною адресою здійснення позивачем господарської діяльності: АДРЕСА_4 , ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якого складено акт від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ.
Як слідує з акта від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ, за наслідками інспекційного відвідування позивача встановлено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 фактично допущено до виконання робіт 9 (дев`ять) осіб, а саме: гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_7 (ім`я та по батькові не відомі), гр. ОСОБА_8 (ім`я та по батькові не відомі), гр. ОСОБА_9 (ім`я та по батькові не відомі) та гр. ОСОБА_10 (ім`я та по батькові не відомі) на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою здійснення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги ч.ч.1,2 ст.21, ч.ч.1,3 ст.24, ч.ч.1,2 ст.26 КЗпП України та постанови КМУ №413 від 17.06.2015 року.
Вказані висновки акта інспекційного відвідування від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ обґрунтовані тим, що інспекторами праці під час проведення інспекційного відвідування зафіксовано виконання робіт ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (ім`я та по батькові не відомі), ОСОБА_8 (ім`я та по батькові не відомі), ОСОБА_9 (ім`я та по батькові не відомі) та ОСОБА_10 (ім`я та по батькові не відомі) і відібрано у частини з них усні пояснення, що зафіксовано на відеозапис, який є додатком до акта. Так, ОСОБА_2 підтвердив факт роботи на ФОП ОСОБА_1 та повідомив, що працює у неї поваром. ОСОБА_3 пояснила, що стажується на посаду адміністратора у ФОП ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 пояснила, що стажується приблизно місяць на посаду хостеса у ФОП ОСОБА_1 . Водночас, чинним законодавством не передбачено укладання між суб`єктом господарювання та найманим працівником договору на стажування та прийняття працівника на стажування, а згідно зі ст.26 КЗпП України умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття цього працівника на роботу, в той же час, стажування у розумінні ст.29 Закону України «Про зайнятість населення» проходять у вільний від навчання час студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, при цьому, запис про стажування вноситься до трудової книжки таких осіб; також стажування можуть проходити громадяни, які мають офіційний статус безробітного, і проходять стажування професійне навчання працівників на виробництві, на тому чи іншому підприємстві, після закінчення якого підприємство зобов`язується працевлаштувати такого працівника. В усіх інших випадках роботодавець зобов`язаний оформити працівника на роботу в установленому порядку з першого дня виконання ним трудової функції. Щодо наданих 26.03.2021р. представником позивача договорів про надання послуг з навчання технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, замовникам ОСОБА_3 (договір №7 від 29.01.2021р.) та ОСОБА_4 (договорі №8 від 29.01.2021р.), то, предмет цих договорів не відповідає фактично виконуваній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роботі на умовах стажування, встановлених з усних пояснень останніх, наданих під час інспекційного відвідування. ОСОБА_5 , яка також 22.03.2021р. знаходилася на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виконувала роботу офіціанта та надала усні пояснення, що працює офіціантом у ФОП ОСОБА_1 , однак, наказ про прийом на роботу та повідомлення органу ДПС про прийняття її на роботу надано не було. ОСОБА_6 також 22.03.2021р. знаходився на об`єкті ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виконував роботу охоронника, з усних пояснень встановлено, що він стажується з 06.03.2021р. на посаду охоронника, при цьому, на посту охорони знаходилась Посадова інструкція Охоронника ресторану-готелю «Околиця», згідно з якою директором охоронників є ОСОБА_12 . Також на посту охорони знаходився Графік роботи охорони на березень 2021 року, згідно з яким було визначено чергування наступних охоронників у березні 2021 року: ОСОБА_7 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_8 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_9 (ім`я та по батькові невідомі), ОСОБА_10 (ім`я та по батькові невідомі) та ОСОБА_6 . Тобто пост охорони складався з 5 охоронників та керівництво здійснює директор ОСОБА_1 , однак, трудових договорів з цими особами, а також повідомлень про їх прийняття на роботу до контролюючих органів, надано не було. Надані працівниками пояснення щодо характеру виконуваної ними роботи, режиму роботи свідчать про те, що вони фактично мали трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 , при цьому, відповідних трудових договорів та повідомлень про прийняття працівників на роботу ФОП ОСОБА_1 надано не було, тому такі документи вважаються відсутніми.
Також судом встановлено, що під час інспекційного відвідування інспекторами праці було складено вимогу про надання документів від 23.03.2021р. №ДН-3229/510/НД, яка отримана ФОП ОСОБА_1 23.03.2022р., що підтверджується особистим підписом останньої на цій вимозі, якою позивача зобов`язано надати, зокрема, трудові договори, накази та заяви про прийом на роботу, журнал обліку наказів за період 2020-2021р.р.; повідомлення ДФС про прийом на роботу працівників та квитанції до них за період 2020-2021р.р.
26.03.2021р. позивачем на виконання вищевказаної вимоги про надання документів від 23.03.2021р. №ДН-3229/510/НД, зокрема, надано договори про надання послуг з навчання технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності, укладені ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, з замовникам ОСОБА_3 (договір №7 від 29.01.2021р.) та ОСОБА_4 (договорі №8 від 29.01.2021р.).
02.04.2021р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено припис №ДН-3229/510/АВ/П про усунення виявлених порушень законодавства про
працю, згідно з яким строк усунення порушення було встановлено до 12.04.2021 року, а також попередження від 02.04.2021р. №ДН3229/510/АВ/П/ПП про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Матеріали інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 направлено уповноваженій особі ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, про що позивача повідомлено листом про одержання уповноваженою посадовою особою акта від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ.
За результатами розгляду матеріалів інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року у сумі 540000,00грн., якою на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на ФОП ОСОБА_1 за фактичний допуск 9 (дев`яти) працівників, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до роботи на об`єкті ресторан-готель «Околиця» без оформлення трудових договорів (контрактів) з цими особами накладено штраф у розмірі 540000,00грн.
Незгода позивача з вищевказаною постановою про накладення штрафу стала підставою для звернення ФОП ОСОБА_1 до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11 лютого 2015 року Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про Державну службу України з питань праці №96 (далі Положення №96).
Відповідно до п.1 Положення №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення №96 органи Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; а також здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р. (далі Закон №877-V).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.1 ст.2 Закону №877-V).
За визначенням п.1 ч.1 ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частинами 4 та 5 статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Статтею 1 Закону №877-V визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
При цьому, суд зауважує, що встановлення законодавцем такої форми перевірки як інспекційне відвідування обумовлено необхідністю реалізації статті 259 КЗпП України.
Так, статтею 259 КЗпП України унормовано, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року №1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон), визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі - Порядок №823).
Відповідно до абз.1 п.2 Порядку №823 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
При цьому, абз.2 п.1 Порядку №823 встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.
Згідно з пп.2 п.5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
Також п.5 Порядку №823 передбачено, що інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.
Як слідує з матеріалів справи, підставою для видання наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 18.03.2021 року №351-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю)» про призначення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин стало звернення фізичної особи ( ОСОБА_17 ), стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, №ГА-12158640 від 28.02.2021р. (вхід.№275/ГА-12158640 від 02.03.2021р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), реєстраційна картка якого долучена до матеріалів справи, тобто інспекційне відвідування позивача призначено на підставі п.п.2 п.5 Порядку №823, про що і вказано у наказі про його призначення та у направленні на це інспекційне відвідування.
При цьому, судом встановлено, що звернення фізичної особи ( ОСОБА_17 ), стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, №ГА-12158640 від 28.02.2021р. (вхід.№275/ГА-12158640 від 02.03.2021р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), стосувалося недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог трудового законодавства щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_17 , яка працювала у ресторані «Околиця» кухарем з 13.07.2020р. по 19.02.2021р. без оформлення трудового договору та внесення записів до трудової книжки.
Таким чином, у даному випадку відповідачем доведено існування підстав, передбачених п.п.2 п.5 Порядку №823 для призначення інспекційного відвідування позивача.
При цьому, посилання позивача на порушення відповідачем процедури призначення та проведення інспекційного відвідування, а також вимог абз.5 ч.1 ст.6 Закону №877-V, якими передбачено, що здійснення позапланового заходу на підставі звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу, суд вважає безпідставними, з огляду на те, що, як зазначалося вище, відповідно до абз.2 п.1 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону №877-V та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку, отже, порядок призначення і проведення заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, що мало місце у даному випадку, визначається саме Порядком №823, а не Законом №877-V, водночас, нормами Порядку №823 не передбачено погодження здійснення заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), або відповідним державним колегіальним органом, або Держпрацею України.
Також слід зауважити, що інспекційне відвідування позивача на виконання вимог п.5 Порядку №823 та Порядку повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017р. №76, було зареєстроване ГУ Держпраці у Дніпропетровській області в Реєстрі інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця із присвоєнням номеру ДН-3229, про що вказано у наказі про проведення цього інспекційного відвідування.
Щодо посилання позивача на ненадання інспекторами праці під час проведення інспекційного відвідування звернення фізичної особи, що стало підставою для призначення цього позапланового заходу, то такі доводи також є безпідставними та необґрунтованими, позаяк нормами чинного законодавства, в тому числі Порядку №823, не передбачено обов`язку інспекторів праці надавати фізичній особі-підприємцю, стосовно якої здійснюється інспекційне відвідування, копії звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, яке стало підставою для призначення такого інспекційного відвідування.
Відповідно до п.8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
При цьому, суд зауважує, що доводи позивача відносно не пред`явлення інспекторами праці своїх службових посвідчень спростовуються відеозаписом проведеного інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , що був досліджений судом.
Пунктом 9 Порядку №823 визначено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
За приписами підпунктів 1-3,6,7 пункту 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право, зокрема, під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Аналогічні положення закріплені в ч.2 ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-IV, відповідно до якої у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.
Пунктом 11 Порядку №823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Відповідно до п.16 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Згідно з п.17 Порядку №823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
При цьому, п.18 Порядку №823 передбачено, що у разі якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Відповідно до п.19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.
Згідно з п.24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
При цьому, п.25 Порядку №823 передбачено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
Так, ч.1 ст.265 КЗпП України встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі Порядок №509).
Відповідно до абз.1 п.2 Порядку №509 (тут і далі - в редакції на момент винесення спірного постанови про накладення штрафу) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Абзацом 5 пункту 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються, зокрема, на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Згідно з п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Пунктом 4 Порядку №509 встановлено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка. У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку. До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.
Як встановлено судом, спірна постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року винесена першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М., а накладений нею штраф застосовано до позивача на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України, відтак, вказана постанова була винесена відповідно до вимог Порядку №509 уповноваженою на те посадовою особою.
Доводи позивача про порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваної постанови через неповідомлення позивача про час, дату та місце розгляду справи про накладення штрафу суд вважає безпідставними, оскільки положеннями Порядку №509 не передбачено здійснення повідомлення суб`єкта господарювання, стосовно якого розглядається справа про накладення штрафу, про дату її розгляду, а також здійснення такого розгляду за участі цього суб`єкта, водночас, п.3 Порядку №509 визначено лише обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання, стосовно якого розглядається справа про накладення штрафу, про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноваженою посадовою особою не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання, що і було у даному випадку зроблено відповідачем, і позивачем факт такого повідомлення (про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноваженою посадовою особою) не заперечується.
Щодо підстав прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року судом встановлено наступне.
Так, абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Приписами ст.1 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.
Згідно з ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частинами першою, другою статті 26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.
За змістом приписів статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
З аналізу наведених норм слідує, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.
Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.
Фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Як встановлено судом, оскаржуваною постановою ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року на позивача накладено штраф на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України за фактичний допуск 9 (дев`яти) працівників, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до роботи на об`єкті ресторан-готель «Околиця» без оформлення трудових договорів (контрактів) з цими особами.
При цьому, з дослідженого судом відеозапису інспекційного відвідування позивача, який є додатком до акта інспекційного відвідування від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ, судом встановлено, що у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які 22.03.2021р. під час проведення цього інспекційного відвідування перебували на території ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », інспекторами праці були відібрані усні пояснення.
Так, ОСОБА_2 , який перебував в господарчій частині ресторану-готелю «Околиця», був перевдягнутий у спецодяг та виконував роботу по кухонній частині, підтвердив, що працює у ОСОБА_1 понад 6 місяців на посаді кухаря.
ОСОБА_3 , яка також перебувала в господарчій частині ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », інспекторам праці надала пояснення, що вона проходить стажування на посаду адміністратора, однак, скільки триває таке стажування вона не пам`ятає.
ОСОБА_4 також перебувала в господарчій частині ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і надала інспекторам праці пояснення, що вона проходить стажування на посаду хостес приблизно протягом місяця, заробітної плати не отримує, трудові відносини обіцяли оформити з нею через місяць.
ОСОБА_6 , який одноособово перебував на посту охорони ресторану-готелю «Околиця», спочатку заперечував, що працює на посаді охоронника, а потім зазначив, що проходить стажування на посаду охоронника приблизно тиждень і хоче працевлаштуватися на роботу.
Заперечуючи факт допуску ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до роботи на об`єкті ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без оформлення трудових договорів (контрактів) з цими особами, позивач посилався на те, що ОСОБА_2 надавав послуги по обслуговуванню бенкету ФОП ОСОБА_11 на підставі договору №32 від 05.12.2020р., а ОСОБА_6 надавав послуги з комплексного благоустрою території бенкету ФОП ОСОБА_11 на підставі договору №01/о від 19.03.2021р., на підтвердження чого позивачем було надано копії вищевказаних договорів.
Однак, суд вважає, що надані договори жодним чином не спростовують факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 фактично працювали саме на ФОП ОСОБА_1 , позаяк ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на відеозапису інспекційного відвідування позивача, який є додатком до акта інспекційного відвідування від 01.04.2021р. №ДН3229/510/АВ, взагалі не зазначали, що працюють на ФОП ОСОБА_11 та про наявність укладених з нею цивільно-правових договорів, натомість, ОСОБА_2 чітко вказав, що працює саме на ОСОБА_1 понад 6 місяців на посаді кухаря, а ОСОБА_6 зазначив про проходження стажування саме на посаді охоронця, тим більше, що він особисто та самостійно перебував на посту охорони ресторану-готелю «Околиця», а його прізвище було зазначено у наявному на цьому пості графіку чергування охорони на березень 2021 року, водночас, з наявної на посту охорони Посадової інструкції Охоронника ресторану-готелю «Околиця» встановлено, що директором охоронників є саме ОСОБА_12 , що позивачем жодним чином не спростовано, зокрема, не надано доказів того, що, наприклад, директором охоронців була ФОП ОСОБА_11 тощо.
Отже, навіть, якщо ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і укладалися вищевказані цивільно-правові договори з ФОП ОСОБА_11 , то це жодним чином не спростовує встановлений та підтверджений в ході розгляду справи судом факт фактичного виконання роботи ОСОБА_2 на посаді кухаря та ОСОБА_6 на посаді охоронника у ФОП ОСОБА_1 , при цьому, доказів укладання з цими особами трудових договорів позивачем надано не було ані під час інспекційного відвідування, ані під час розгляду справи судом.
Також, як було вказано вище, з наданих ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснень встановлено, що останні проходили стажування з метою подальшого працевлаштування до ресторану-готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посади охоронника, адміністратора та хостес, відповідно.
При цьому, приписами статті 29 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що студенти вищих та учні професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, мають право проходити стажування за професією (спеціальністю), на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час.
Метою стажування є удосконалення професійних знань, умінь та навичок, вивчення та засвоєння нових технологій, техніки, набуття додаткової компетенції та досвіду з виконання професійних завдань та обов`язків.
Запис про проходження стажування вноситься до трудової книжки.
При цьому, ані під час інспекційного відвідування, ані під час розгляду справи судом позивачем не надано доказів укладання між ним та вказаними особами ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) договору стажування, чи підтвердження того, що вказані особи є студентами вищих професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні.
Більш того, доказів того, що зазначені особи працевлаштовані у ФОП ОСОБА_1 станом на 22 березня 2021 року позивач під час інспекційного відвідування, а також до суду не надав.
Разом з цим, згідно з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі №1540/4109/18, від 12 листопада 2020 року у справі №819/1342/16 та від 03 червня 2021 року у справі №0540/8959/18-а, випробування при прийнятті на роботу може бути обумовлене виключно при укладенні трудового договору, а ознайомлення з умовами праці відбувається до початку роботи працівника, але вже за укладеним трудовим договором.
З огляду на встановлені обставини, стажування працівників ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перед прийняттям на роботу з метою проведення навчання чи випробування на відповідність їх роботі, на яку вони претендують, не відбувалося, а фактично зазначеними особами виконувались трудові обов`язки.
Надання позивачем 26.03.2021р. договорів про надання послуг з навчання технологіям управління ресторанним бізнесом та барній майстерності, укладених між ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем, та замовниками ОСОБА_3 (договір №7 від 29.01.2021р.) та ОСОБА_4 (договорі №8 від 29.01.2021р.), то вказані договори не спростовують факт допуску позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оскільки предмет цих договорів не відповідає фактично виконуваній ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роботі на умовах стажування, встановлених з усних пояснень останніх, наданих під час інспекційного відвідування.
Отже, під час проведення інспекційного відвідування відповідач встановив факт допуску ФОП ОСОБА_1 чотирьох працівників ( ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) до роботи без укладення трудових договорів, що є порушенням частини третьої статті 24 КЗпП України, відповідальність за що передбачена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України у вигляді накладення штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.
Суд також зауважує про безпідставність доводів позивача стосовно не врахування під час проведення інспекційного відвідування та винесення спірної постанови того факту, що на об`єкті ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працює дві фізичні особи-підприємця, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , бо, як слідує зі спірної постанови, а також матеріалів інспекційного відвідування, в тому числі дослідженого судом відеозапису, інспекторами праці опитувалися як працівники, що підтвердили факт роботи на ФОП ОСОБА_1 , так і працівники, які зазначили, що вони працюють на ФОП ОСОБА_11 , при цьому, до висновків про допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи певної кількості осіб без укладення з ними трудових договорів жодної особи, яка в ході інспекційного відвідування підтвердила, що працює на іншу фізичну особу-підприємця, а саме: ФОП ОСОБА_11 , включено не було.
Відтак, у вищевказаній частині спірна постанова ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року є правомірною та скасуванню не підлягає, отже, у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.
Разом з тим, суд вважає безпідставним застосування до позивача оскаржуваною постановою №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021 року штрафу у розмірі 300000,00грн. за фактичний допуск 5 (п`яти) працівників, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до роботи на об`єкті ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без оформлення трудових договорів (контрактів) з цими особами, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи, в тому числі дослідженим судом відеозаписом, підтверджено, що ОСОБА_5 під час проведення інспекційного відвідування інспекторам праці надано пояснення, що вона дійсно працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді офіціанта, і на відеозапису зафіксовано виконання нею саме цих посадових обов`язків у залі ресторану, водночас разом із позовною заявою ФОП ОСОБА_1 надано докази оформлення трудових відносин з ОСОБА_5 належним чином, а саме: укладений між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 трудовий договір від 09.03.2019р., а також повідомлення про прийняття цього працівника на роботу від 07.03.2019р. та квитанцією №2 про направлення такого повідомлення до контролюючого органу.
Таким чином, наданими позивачем доказами спростовано висновок відповідача щодо допущення ФОП ОСОБА_1 працівника ОСОБА_5 до роботи без укладання з нею трудового договору, відтак, застосування штрафу за це порушення є безпідставним.
Щодо висновків відповідача про допущення позивачем до роботи на об`єкті ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » чотирьох працівників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без оформлення трудових договорів (контрактів) з цими особами, суд зазначає, що, як слідує з матеріалів справи, такий висновок обґрунтовано виявленим під час інспекційного відвідування на посту охорони графіком чергування охорони на березень 2021 року, в якому були вказані вищезазначені прізвища, водночас, по-перше, інспекторами праці не було достеменно встановлено, що ці особи дійсно працювали на об`єкті ресторан-готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і саме на ФОП ОСОБА_1 , бо вказані особи були відсутні під час проведення інспекційного відвідування, їх опитування не проводилося і навіть не було встановлено їх імен та по батькові (виключно прізвища), по-друге, як слідує з відеозапису, прізвище ОСОБА_10 взагалі було викреслено з цього графіку, а по-третє, сам графік (його копія) ані до матеріалів інспекційного відвідування, ані до матеріалів справи відповідачем взагалі долучено не було, відтак, належних, допустимих, достовірних та беззаперечних доказів щодо здійснення позивачем допуску вищевказаних осіб до роботи без укладання з ними трудових договорів відповідачем надано не було, а зроблений ним висновок ґрунтується виключно на припущеннях, що є неприпустимим, відтак, застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу за це порушення також є безпідставним.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 3 статті 139 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 було задоволено частково, сплачена останньою сума судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 5400,00грн., підлягає відшкодуванню на користь останньої пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2970,00грн. шляхом стягнення вказаної суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ДН3229/510/АВ-ФС/94 від 19.05.2021р. в частині накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) штрафу у сумі 300000,00грн (триста тисяч гривень 00 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова