Справа № 260/150/21
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2022 року м. Ужгород№ 260/150/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - Вакула Ю.І.,

відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, представник - Сатмарі Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування наказів та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошується вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 07 липня 2022 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яким просить суд, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 07.12.2020 року № 429-к у частині, що стосується оцінювання державного службовця начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Пугач І.І.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 23.02.2021 року;

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11.12.2020 року № 435-к "Про звільнення ОСОБА_1 " та №96-к від 22.02.2021 року "Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 "

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2021 року до дня поновлення на посаді ОСОБА_1 з відповідача;

- стягнути судові витрати з відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що 11 грудня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області за підписом начальника, голови комісії з ліквідації головного управління було видано наказ від 07.12.2020 року №429-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління".

Позивачка не згідна із зазначеним наказом, оскільки її не було повідомлено про результати оцінювання службової діяльності зазначеної у відповідному висновку. Зазначена обставина суперечить п.5 Постанови КМУ №640 від 23.08.2017 року, де зокрема зазначено, що державний службовець ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Крім того у вищезгаданій постанові зазначено, що визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А'", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає. Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду, однак таку співбесіду із позивачкою проведено не було.

Позивачка вважає, що суб`єктом призначення порушено норми результатів оцінювання службової діяльності шляхом не надання права на ознайомлення з таким оцінюванням, складання індивідуальної програми підвищення рівня професійної компетентності, а також можливості оскарження в установленому Законом порядку висновку щодо результатів оцінювання.

Позивачка та її представник підтримали висунуті позовні вимоги та просили суд такі задовільнити.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що з метою оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, згідно з вимогами ст.44 Закону України "Про державну службу", Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640, позивачці було визначено завдання, ключові показники результатів, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", на 2020 рік.

З метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", завдань, планування службової кар`єри таких державних службовців начальником Головного управління 01 жовтня 2020 року видано наказ №332-К "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління".

Представник відповідача зазначає, що оцінювання ОСОБА_1 здійснювалося відповідно до завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", з якими остання була ознайомлена.

Враховуючи, що в період з 09.11.2020 по 17.11.2020 (період проведення оціночних співбесід), ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, то відповідно до вимог абзацу 2 пункту 37 Порядку визначення результатів виконання завдань проведено безпосереднім керівником без оціночної співбесіди в установлений строк.

За результатами розрахунку середнього балу за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку.

Представник відповідача вважає, що оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог законодавства України, з дотриманням процедури, визначеної Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, з визначенням завдань та ключових показників, які визначені відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", відповідають посадовим обов`язкам позивачки та встановленим строкам, а також пов`язані з стратегічними цілями, пріоритетними завданнями державного органу. У даному випадку процедура оцінювання завдань та ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності Позивачки проведена з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця та із залученням всіх учасників оцінювання, відтак позовна заява задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила суд відмовити позивачці у повному обсязі.

Судом встановлено, що з 14.03.2017р. ОСОБА_1 обіймала посаду начальника Відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та була державним службовцем категорії "Б".

16 грудня 2019 року з метою оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, згідно з вимогами Закону України "Про державну службу" позивачці було визначено Завдання, ключові показники результатів, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", на 2020 рік, які були погоджені безпосереднім керівником в.о. начальника Головного управління ОСОБА_2 та з ними ознайомлено ОСОБА_1 .

Згідно вищезгаданих завдань безпосереднім керівником було визначено наступні завдання:

- здійснювати керівництво відділом у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, нести персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності;

- здійснювати розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру. Проведення щомісячного виїзного прийому громадян;

- функціонування пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- забезпечити поліпшення стану виконавської дисципліни у Відділі у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

01 жовтня 2020 року з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", завдань, планування службової кар`єри таких державних службовців начальником Головного управління видано наказ №332-К "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління".

Даним наказом було визначено список осіб, які підлягають оцінюванню, та затверджено графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями.

Згідно Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2020 рік, від 17 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_1 встановлено:

- завдання 1 виконано частково, не виконано в першому кварталі 2020 року план-графік продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 2 не підлягало оцінюванню, оскільки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 17.03.2020 №52 "Про додаткові заходи запобігання поширенню коронавірусу" (із змінами) призупинено всі виїзні та особисті прийоми громадян та забезпечено можливість подавати звернення в паперовому та електронному вигляді";

- завдання 3 виконано частково. При підготовці та реєстрації висновків про розгляд та погодження документації із землеустрою допускаються помилки, мають місце надання висновків про розгляд документації із землеустрою з простроченням строків їх надання та визначено 2 бали за його виконання;

- завдання 4 виконано та встановлено позивачці 3 бали за його виконання.

За результатами розрахунку середнього балу 2,33 за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку, яка обґрунтована тим, що до виконання поставлених завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконувались частково із допущенням помилок та з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків.

07 грудня 2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №429-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" у 2020 році.

З 05 листопада 2020 року по 20 лютого 2021 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим до відома вищевказаний наказ був направлений месенджером Viber. Факт направлення оформлено протоколом №1 про доведення документів до відома державного службовця від 07.12.2020 року.

11 грудня 2020 року №435-к Наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачку звільнено з посади начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області із займаної посади у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності відповідно до п.3 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

22 лютого 2021 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №96-к "Про дату звільнення та проведення розрахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю позивача, визначено вважати днем звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 22 лютого 2021 року.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним Законом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях є Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. №889-VIII.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про державну службу» передбачено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Згідно вимог частини 2 статті 44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Відповідно до частин 3, 4, 5 3 статті 44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення. Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Частина 11 статті 44 Закону України «Про державну службу» передбачає, що Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців визначена Порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №640 від 23 серпня 2017 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №591 від 10 липня 2019 р.) (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний службовець, зокрема: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників.

Згідно пункту 9 Порядку оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Відповідно до пункту 33 Порядку завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

За змістом Додатку до Порядку етап оцінювання щодо визначення завдань і ключових показників передбачає ознайомлення державного службовця із завданням і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності.

За змістом пункту 34 Порядку завдання і ключові показники визначаються після їх обговорення з державним службовцем.

Відповідно до пункту 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Пункт 38 Порядку передбачає, що перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Відповідно до пункту 39 Порядку оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Таким чином, слід зазначити, що процедура оцінювання передбачає участь державного службовця як у визначенні своїх завдань і ключових показників і їх обговоренні, так і у визначенні результатів виконання завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №429-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" у 2020 році.

Згідно Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 начальника відділу у Великоберезнянському районі, оцінка негативна.

Відповідно до результатів виконання завдань державним службовцем категорії "В" ОСОБА_1 за 2020 рік (від 17.11.2020 року) середній бал становить 2,33

В обґрунтування оцінки зазначено, що до виконання поставлених завдань державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконувались частково із допущенням помилок та з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків.

З метою належного оцінювання результатів службової діяльності державних службовців додатком 4 до Порядку встановлено критерії визначення балів, відповідно до яких:

- 0 балів проставляється у разі, якщо завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;

- 1 бал у разі, якщо завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;

- 2 бали у разі, якщо завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);

- 3 бали у разі, якщо завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;

- 4 бали у разі, якщо завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.

У постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №240/6051/18 вказано на необхідності надавати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та відповідності результатів оцінювання за критеріями виставлення балів, які встановлені додатком 4 до Типового порядку.

Перевіряючи доводи сторін щодо обґрунтованості результатів оцінювання, суд наголошує, що оцінка результатів повинна бути об`єктивною. У той же час суд дійшов переконливого висновку, що результати оцінювання ОСОБА_1 за відповідними завданнями не знаходять якого-небудь належного обґрунтування та пояснення щодо причин і мотивації для обрання стосовно конкретних завдань певного оцінювального балу.

Пункт 39 Типового порядку вимагає від безпосереднього керівника державного службовця наводити обґрунтування кожної оцінки. На переконання суду, таке обґрунтування визначення балу (від « 0» до « 4») повинно бути в достатній мірі чітким та зрозумілим і вказувати на фактичну оцінку результатів діяльності державного службовця у взаємозв`язку з конкретними завданнями. Тобто, суб`єкт, який проводить оцінювання, повинен конкретизувати підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навести змістовні пояснення на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання або ж неналежне виконання (неповне, неякісне) та у чому це проявилися (який конкретний показник не забезпечено державним службовцем). Указане необхідне, зокрема, й з метою можливості подальшої перевірки обґрунтованості відповідного оцінювання та недопущення свавільних рішень зі сторони суб`єкта владних повноважень.

У цьому контексті слід зазначити, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, за якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Такі вимоги щодо належного обґрунтування рішення мають виправдання, оскільки, убезпечують інших учасників правовідносин від можливої сваволі зі сторони владного органу та є запорукою дотримання принципів юридичної визначеності і верховенства права.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування правомірності своїх дій в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Однак всупереч наведеним вище вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення (висновку). З матеріалів справи, які були досліджені судом, не вбачається належного обґрунтування висновку про виставлення негативної оцінки позивачу за результатами оцінювання його службової діяльності за 2020 рік в контексті завдань, які йому були затверджені, а саме лише посилання на певні типові формулювання на підтвердження досягнення чи недосягнення певних результатів роботи не може вважатися достатнім і правомірним за своєю суттю.

Вирішуючи питання дотримання відповідачем принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця при проведенні оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 у 2020 році, суд враховує, що відповідно до Критеріїв виставлення балів (додаток 4 до Типового порядку) бали 2, 3 та 4 виставляються у разі, коли завдання виконане, водночас, при частковому виконанні завдання виставляється бал 1.

Оцінюючи результативність виконання першого завдання, безпосереднім керівником зазначено, що завдання було виконано частково, не виконано в 1 кварталі 2020 року план-графік продажу прав оренди на земельні ділянки с/г призначення. В результаті завдання оцінено у 2 бали що відповідно до Критеріїв виставлення балів означає, що завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).

Так само, оцінюючи результативність виконання завдання 3, суб`єкт призначення вказав що завдання було виконано частково та зазначив що при підготовці та реєстрації висновків про розгляд та погодження документації із землеустрою допускаються помилки, мали місце надання висновків про розгляд документації із землеустрою з простроченням строків, проте у підсумку завдання оцінено також 2 балами.

Однак суд не може погодитися із такою оцінкою, оскільки із обґрунтування керівника позивача неможливо встановити в якій саме частині виконано завдання і в чому полягає визначення часткового виконання такого. Розгляд проектів землеустрою позивачем забезпечено. У свою чергу, матеріали справи не містять доказів невиконання такого, чи невиконання якоїсь частини завдання, з чого можна зробити висновок що оцінювання позивач відбулося формально. Відповідач не навів розрахунок балу, що унеможливлює встановити логіку у виставленні підсумкового балу за це завдання, а виставлені 2 бали не відповідають Критеріям виставлення балів.

Допуск помилок у висновках про розгляд та погодження документації із землеустрою, чи надання таких із простроченням строків не може бути підставою для негативного оцінювання, чи звільнення з роботи.

Крім того, як було встановлено у судовому засіданні, позивачка повідомила, що всі допущені помилки були виправленні відразу після їх виявлення.

А щодо пропуску строку надання висновків про розгляд документації із землеустрою, позивачка повідомила, що такі були подані із пропуском в один день у зв`язку із перебуванням у відрядженні.

Щодо виконання позивачкою 4 завдання суд зазначає, що безпосереднім керівником зазначено, що завдання було виконано, яке оцінено в 3 бали, без зазначення якого небудь обґрунтування,

Пункт 39 Типового порядку вимагає від безпосереднього керівника державного службовця наводити обґрунтування кожної оцінки. На переконання суду, таке обґрунтування визначення балу (від « 0» до « 4») повинно бути в достатній мірі чітким та зрозумілим і вказувати на фактичну оцінку результатів діяльності державного службовця у взаємозв`язку з конкретними завданнями. Тобто, суб`єкт, який проводить оцінювання, повинен конкретизувати підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навести змістовні пояснення на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання або ж неналежне виконання (неповне, неякісне) та у чому це проявилися (який конкретний показник не забезпечено державним службовцем). Указане необхідне, зокрема, й з метою можливості подальшої перевірки обґрунтованості відповідного оцінювання та недопущення свавільних рішень зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Суд не може погодитися з належністю таких дій відповідача, адже критерії, що визначені в Типовому порядку наведені для орієнтування при застосуванні певних оцінок і їх обґрунтуванні. У зв`язку з цим суд наголошує на тому, що формальне цитування критеріїв виставлення балів, які встановлені нормативним документом, не може заміняти реального обґрунтування для оцінювання, котре повинно базуватися на ретельному аналізі конкретних завдань, поставлених державному службовцю для виконання, та практичних результатах його роботи.

У цьому контексті слід зазначити, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Також слід зазначити, що відповідачем не спростовано доводи позивача щодо незаконності оцінки та її необ`єктивності.

Крім того, відповідачем не вказано по яким критеріям проводилась оцінка виконання кожного завдання. З яких кількісних і якісних, відсоткових, чи інших показників виходив суб`єкт оцінювання при визначенні оцінки позивачу.

Слід зазначити, що у встановлених позивачу завданнях немає обов`язкової складової такого завдання у вигляді показників результативності, ефективності та якості, за якими можливо оцінити ступінь виконання встановленого завдання.

Таким чином, із встановлених позивачу завдань, невідомо, які саме мали бути наслідки виконання завдань позивачем, а саме - скільки звернень пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру необхідно розглянути, скільки саме проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок необхідно погодити, тощо.

Відповідно до п. 47, 48, 49, 50 порядку №640 визначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій Б або В, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України Про державну службу.

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.

У разі прийняття рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця щодо цього державного службовця повторно проводяться такі етапи оцінювання:

- визначення результатів виконання завдань;

- затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Зазначені етапи оцінювання проводяться не пізніше одного місяця після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, у порядку, передбаченому пунктами 37-41 цього Порядку.

Суд зазначає, що порядком №640 передбачено досудове врегулювання спору щодо оскарження висновку оцінювання державних службовців у разі отримання негативної оцінки, із можливістю повторного проведення такого оцінювання, однак відповідачем було позбавлено позивачку такого права, оскільки таку не було належним чином повідомлено про результати оцінювання службової діяльності, у зв`язку з тим, що вона була тимчасово непрацездатна з 05 листопада 2020 року по 20 лютого 2021 року, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 110-115) та була позбавлена можливості надати пояснення, щодо виконання завдань та в результаті звільнена із займаної посади 11 грудня 2022 року.

Відповідачем були надані докази тільки направлення позивачці висновку оцінювання державних службовців шляхом надсилання поштою та месенджером Viber, однак жодного доказу про отримання позивачкою заначеного висновку з невідомих суду причин відповідачем надано не було.

Наведене свідчить про те, що незважаючи на надіслання висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача, останній не був фактично з ним ознайомлений.

Додатково слід повідомити, що представником відповідача у відзиві не заперечується, що тільки 24 лютого 2021 року позивачка була ознайомлена з висновком оцінювання державних службовців, тобто вже після винесення наказу про звільнення із займаної посади.

У судовому засіданні також було встановлено, що позивачка на момент направлення висновку не використовувала месенджер Viber, відтак була позбавлена можливості отримати висновок оцінювання за допомогою такого.

Крім того судом було встановлено, що позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати її висновок щодо її оцінювання, однак у такому отриманні її було декілька раз відмовлено посилаючись на те, що керівником було заборонено надавати висновок позивачці.

У свою чергу, частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Ураховуючи викладене суд вважає, оскаржуваний висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності, затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 07 грудня 2020 року №429-к, у частині оцінювання результатів службової діяльності начальника Відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_1 з оцінкою «негативна» є протиправними та підлягає скасуванню.

Пунктом 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну службу» до основних прав державного службовця віднесено оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.

Частиною 7 статті 44 Закону України «Про державну службу» передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

За змістом статті 11 Закону України «Про державну службу» у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації. Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення). У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

При цьому, частиною 4 названої статті КАС України установлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача не було своєчасно ознайомлено із результатами оцінювання. Крім того, висновок щодо оцінювання отримано позивачем разом із наказом про звільнення.

В свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що за відсутністю у матеріалах оцінювання державного службовця, будь-яких фактів, які його негативно характеризують або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов`язків, керівник позбавлений можливості виставляти негативну оцінку його діяльності.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів з приводу неналежного, неповного або несвоєчасного виконання завдань позивачем протягом року.

На переконання суду, посилання відповідача на Наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 29 вересня 2020 року №325-К "Про позбавлення премії", яким було позбавлено премії за вересень 2020 року 13 працівників Держгеокадастру, в тому числі ОСОБА_1 , не є підставою для встановлення негативної оцінки під час оцінювання та звільнення із займаної посади.

Крім того, 12 інших працівників, яких також було позбавлено премій вищезгаданим наказом пройшли оцінювання.

В свою чергу, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності,що не заперечується сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 грудня 2020 року №435-к «Про звільнення ОСОБА_1 », є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок №100) та згідно пункту "з" ст.1 Порядку №100 цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 абзацом 3 Порядку №100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.8 абзацу 1 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно із пунктом 6 абзацом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року за №13, при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до Довідки виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області №28-7-0.8-8556/2-4 від 29 грудня 2021 року заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи складала:

- за жовтень 2020 року 0 грн. (фактично відпрацьованих днів 0);

- за листопад 2020 року 1479,99 грн. (фактично відпрацьованих днів 3).

Відтак, середньоденна заробітна плата позивача становить 493,33 грн. (1479/3=493,33).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 12 серпня 2020р. № 3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік" кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 23 лютого 2021 року по 31.12.21 року складає 215 робочих днів.

Відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на 2022 рік Міністерства економіки України від 19 серпня 2021 кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 01 січня 2022 року по 15 червня 2022 року складає - 115 робочих днів.

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 23 лютого 2021 року по 15 червня 2022 року складає 330 днів, а загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в зазначений період, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 162 798,90грн. (330*493,33=162 798,90).

Пунктами 2 та 3 ч.1 ст.371 КАС України, встановлено, що негайно виконуються рішення суду присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та присудження суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу свого рішення та дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування наказів та поновлення на роботі - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №429-к Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 07 грудня 2020 року "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління", в частині оцінювання начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Пугач Ірину Іванівну.

Визнати протиправним та скасувати наказ №435-к Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11 грудня 2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Визнати протиправним та скасувати наказ №96-к Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 22 лютого 2022 року "Про дату звільнення та проведення розрахунку з ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з 23 лютого 2021 року.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 39766716) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 лютого 2021 року по 15 червня 2022 року в розмірі 162 798,90 грн. (сто шістдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень дев`яносто копійок).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді начальника відділу у Великоберезнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10359,93 грн. (десять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень дев`яносто три копійок) підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк