Справа № 280/8007/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2022-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8007/21

Головуючий суддя І інстанції Лазаренко М.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року в адміністративній справі №280/8007/21 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 18603.47 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг у сумі 18603.47 грн. з орендної плати з фізичних осіб.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у останнього відсутній податковий борг по сплаті орендної плати за земельну ділянку, оскільки податкова вимога була прийнята позивачем протиправно.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, згідно договору від 12.05.2008 укладеного між Гуляйпільською міською радою та ОСОБА_1 орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Гуляйпільської міської ради.

На виконання приписів чинного податкового законодавства контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення, якими відповідачу визначено зобов`язання, а саме:

- №1945-5310-0814 від 02.04.2020 на суму 725,04 грн (термін сплати 29.08.2020);

- №1946-5310-0814 від 02.04.2020 на суму 876,42 грн. (термін сплати 29.08.2020);

- №1947-5310-0814 від 02.04.2020 на суму 13866,12 грн. (термін сплати 29.08.2020);

- №-0814 від 24.05.2021 на суму 146,99 грн. (термін сплати 24.05.2021);

- №-0814 від 24.05.2021 на суму 177,69 грн. (термін сплати 24.05.2021);

- №-0814 від 24.05.2021 на суму 2811,21 грн. (термін сплати 24.05.2021).

Дані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача та отримані ним, про що свідчать підписи на повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Платнику податків рекомендованим листом з повідомленням була направлена податкова вимога форми «Ф» №64863-53 від 10.09.2020 на суму 15467,58 грн., яка була направлена на адресу реєстрації та отримана ним, про що свідчить підпис на повідомлені про вручення поштового відправлення.

У встановлений законом строк зазначені суми сплачені відповідачем не були та набули статусу податкового боргу.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правомірним є стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 18603.47 грн., оскільки доказів самостійного погашення заборгованості останній суду не надав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом направлена податкова вимога форми «Ф» №64863-53 від 10.09.2020 року на суму 15467,58 грн., яка була отримана відповідачем 25.05.2021 року, що підтверджується підписом останнього на податковій вимозі.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Отже, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Таким чином, з огляду на встановленні обставини щодо наявності у відповідача, на час прийняття рішення судом першої інстанції, непогашеної суми податкового боргу у розмірі 18603.47 грн., що відповідачем не спростовано, та зважаючи на дотримання контролюючим органом порядку стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

При цьому, посилання відповідача на протиправність прийняття вимоги «Ф» №64863-53 від 10.09.2020 року, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки оцінка податкової вимоги має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження останньої.

Так, з матеріалів справи вбачається, що податкова вимога форми «Ф» №64863-53 від 10.09.2020 року в судовому порядку відповідачем не оскаржувалась.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311 ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2021 року в адміністративній справі №280/8007/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов