Справа № 560/2999/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2999/22
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Золотий жайвір" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Фермерське господарство "Золотий Жайвір" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09 грудня 2021 року №3817 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області виключити фермерське господарство "Золотий Жайвір" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №3594505/35578504 від 29 грудня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області врахувати таблицю платника податку на додану вартість, подану фермерським господарством "Золотий Жайвір" 18 січня 2021 року та зареєстровану у контролюючому органі 18.01.2021 року за №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржені рішення є протиправними, оскільки не містять ні жодної вказівки на податкову інформацію, яка стала підставою для їх прийняття, ні її розшифрування.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що за результатами проведених заходів контролюючий орган виявив здійснення реєстрації позивачем протягом 2021 року податкових накладних на ризикових покупців, а саме ТОВ "Дивна Логістика 2020". Це зумовило винесення рішення №3817 від 09.12.2021 про відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. При цьому, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку, передбаченому Податковим кодексом України (далі - ПК України). Інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здіснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Відповідач зазначає, що за результатами обробки поданої фермерським господарством "Золотий Жайвір" таблиці даних платника податку та доданих до неї пояснень, Комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №3594505/35578504 від 29.12.2021 про неврахування зазначеної таблиці з причини наявності в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Відповідач вважає, що позовні вимоги зобов`язального характеру є передчасними, оскільки підставою для звернення з ними до суду може бути лише невиконання рішень суду, які набрали законної сили, та якими скасовано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відсутні підстави для прийняття відзиву у зв`язку з пропуском процесуального строку його подання. Зазначає, що викладені в відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин. У силу норм пункту 8 додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), перевірці на відповідність критеріям ризиковості здійснення операцій підлягають не будь-які господарські операції, а виключно операції, які зазначені в поданій для реєстрації податковій накладній. При цьому в день прийняття оскарженого рішення від 09.12.2021 №3817 не було зупинено реєстрації жодної податкової накладної, поданої на реєстрацію позивачем.

Вказує, що рішення №3594505/35578504 від 29.12.2021 є протиправним, оскільки позивачем не подано недостовірної інформації ні в таблиці даних платника податку, ні в долучених до неї документах.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.02.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 09.12.2021 прийняла рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №3817 про відповідність фермерського господарства "Золотий Жайвір" критеріям ризиковості платника податку. Підставою визначений пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накланої/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.12.2021 прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №3594505/35578504, відповідно до якого невраховано таблицю даних фермерського господарство "Золотий Жайвір", зареєстровану у контролюючому органі 18.01.2021 за №, враховану згідно з рішенням комісії від 20.01.2021 №2330350/35578504. Підставою зазначено наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Позивач, вважаючи зазначені рішення протиправними, звернувся до суду з позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 6 Порядку №1165 також встановлено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, внесення платника податків до переліку ризикових платників на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку фактично є підставою для зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в подальшому всіх складених платником податку податкових накладних/розрахунків коригування.

Так, пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Комісія 09.12.2021 прийняла рішення №3817 про відповідність фермерського господарства "Золотий Жайвір" критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У графі "Податкова інформація" зазначено: "відповідність п.8. Критеріїв - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.".

Суд зазначає, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20.

Відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова інформація розуміється у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію", згідно з яким податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України (частина 1 статті 16 Закону України "Про інформацію").

Зі змісту наведеного слідує, що податковою інформацією є створений конкретний інформаційний продукт, який збережений на матеріальних носіях або відображений в електронному вигляді.

Крім цього, така інформація має відповідати основним принципам інформаційних відносин, серед яких відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією, достовірність і повнота інформації (частина 1 статті 2 Закону України "Про інформацію").

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто, наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Водночас, у спірному рішенні від 09.12.2021 №3817 відповідач в рядку "Податкова інформація" не зазначив суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифікував конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Натомість контролюючий орган лише процитував зміст пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків. У цьому випадку суд вважає, що не зазначення в оскарженому рішенні розшифрування податкової інформації, свідчить про невідповідність останньої наведеним основним принципам інформаційних відносин.

Отже, рішення від 09.12.2021 №3817 не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Таким чином, не виклавши розшифрування податкової інформації в спірному рішенні, як це визначено пунктом 8 Порядку №1165, відповідач фактично діяв без дотримання власної процедури.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.12.2020 у справі № 340/474/20, від 05.01.2021 у справі №640/10988/20 та від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.

Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Проте відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який би слугував підставою для прийняття оскарженого рішення та був покладений в основу його прийняття.

При цьому, згідно з наданим відповідачем витягом з протоколу засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.12.2021 №294 відповідно до бази даних ДПС України фермерське господарство "Золотий Жайвір" протягом 2021 року здійснював реєстрацію податкових накладних на ризикових покупців, а саме ТОВ "Дивна Логістика 2020".

Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону. Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 у справі №160/93/19, від 04.06.2020 у справі №340/422/19 та від 16.04.2021 у справі №813/1301/15.

Суд зауважує, що зазначення відповідачем про здійснення позивачем реєстрації податкових накладних на ризикового покупця (ТОВ "Дивна Логістика 2020", рішення про відповідність критеріям ризиковості від 06.10.2021) є необґрунтованим, оскільки відсутні докази зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних щодо зазначеного контрагента. Натомість позивач надає докази реєстрації податкових накладних по господарських операціях з ТОВ "Дивна Логістика 2020".

Суд враховує, що відповідач не заперечує наявність операцій позивача з його контрагентами, зокрема з ТОВ "Дивна логістика 2020", а також наявність у позивача необхідних ресурсів, що дозволяють йому здійснювати відповідні операції.

Суд також зазначає, що відповідач не надав жодного доказу, який досліджувався в ході засідання Комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості. В розглядуваній ситуації контролюючий орган жодним чином не обґрунтував взаємозв`язок між позивачем та імовірною ризиковістю його контрагента. Зокрема, не було наведено обставин, які би свідчили про спільний характер дій позивача та його контрагента, які би вказували на можливе залучення позивача до протиправної діяльності його контрагента, спрямованої на невиконання чи неналежне виконання ними своїх податкових обов`язків, не зазначено, які саме порушення податкового законодавства були вчинені безпосередньо позивачем під час взаємодії з ТОВ "Дивна логістика 2020". З урахуванням самостійного статусу кожного платника податків та принципу індивідуальної відповідальності сам собою факт віднесення контрагента позивача до ризикових не може свідчити про недотримання самим позивачем податкової дисципліни, а отже, про ризиковість самого позивача.

Наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, а також прийняття у подальшому рішень про відмову у такій реєстрації, що фактично позбавляє можливості платника податків належним чином здійснювати свою господарську діяльність.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення безпосередньо позивачем законодавства України.

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, від 03.03.2020 у справі №240/3665/19, від 05.08.2020 у справі №520/5692/19, від 21.08.2020 у справі №520/6051/19, від 29.09.2020 у справі №440/1385/19 в межах розгляду цієї справи суд вважає безпідставними, оскільки остання сформульована при застосуванні норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, який станом на час прийняття спірного рішення у цій справі втратив чинність (01.02.2020).

При цьому право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника визначене в нормі пункту 6 Порядку №1165, за яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Право на звернення до суду також передбачене в затвердженій формі рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.

Враховуючи наведене, рішення відповідача від 09.12.2021 №3817 є протиправним та належить скасуванню.

За таких обставин, зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту порушеного права товариства. Крім цього, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Тому позовні вимоги у зазначеній частині також необхідно задовольнити.

Щодо спірного рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №3594505/35578504 від 29.12.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

Згідно з пунктом 13 Порядку №1165 у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку (пункт 14 Порядку №1165).

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання (пункт 15 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 16 Порядку №1165 комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

Згідно з пунктом 17 Порядку №1165 у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Підставою для винесення відповідачем рішення від 29.12.2021 №3594505/35578504 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість також була наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення позивачем тих самих ризикових операцій, які слугували причиною віднесення позивача до ризикових згідно з оскарженим рішенням від 09.12.2021 №3817 про відповідність фермерського господарства "Золотий жайвір" критеріям ризиковості платника податку.

Зважаючи на те, що відповідні підстави не підтвердилися під час розгляду справи судом, рішення відповідача від 29.12.2021 №3594505/35578504 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість також не відповідає критеріям законності рішення суб`єкта владних повноважень, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Твердження відповідача про те, що неподання таблиці або її неврахування Комісією жодним чином не перешкоджає здійсненню господарської діяльності, а в разі неврахування таблиці даних платника податків, платник має право подати її повторно, не беруться судом до уваги, виходячи з такого.

Наявність прийнятої таблиці даних дозволяє значно спростити процедуру моніторингу податкових накладних під час їх реєстрації, оскільки відповідна обставина є згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку №1165 підставою для безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Отже, наявність прийнятої таблиці даних платника податку змінює обсяг обов`язків та обґрунтованих очікувань платника податку в процесі реєстрації податкових накладних. Відтак, рішення про неврахування таблиці даних є управлінським рішенням суб`єкта владних повноважень, що безпосередньо впливає на права платника податку, а тому, належить судовому оскарженню.

При цьому можливість повторного подання таблиці даних не є відповідно до чинного законодавства обставиною, яка може нівелювати гарантоване Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України право на звернення до суду з метою захисту права, яке платник податків вважає порушеним.

Враховуючи викладене, рішення від 29.12.2021 №3594505/35578504 про неврахування таблиці даних фермерського господарства "Золотий жайвір" є протиправним і його слід скасувати.

Приписами пункту 22 Порядку №1165 визначено, що таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Зважаючи на наведену законодавчу норму та задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 29.12.2021 №3594505/35578504 про неврахування таблиці даних фермерського господарства "Золотий жайвір", слід зобов`язати відповідача врахувати подану позивачем таблицю даних, що є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача. Такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Тому позовні вимоги у зазначеній частині також необхідно задовольнити.

Твердження позивача про подання відзиву поза законодавчо встановленими строками суд вважає безпідставним. Так, ухвалою суду від 18.02.2022 у справі №560/2999/22 надано відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно з карткою реєстрації вручення ця ухвала отримана відповідачем 14.03.2022, а відзив подано 18.03.2022, що підтверджується відміткою відділення поштового зв`язку. Таким чином, відповідач не пропустив строк для подання відзиву.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає та враховує наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 4962,00 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Щодо цього суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Визначаючи суму компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, а також у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №1.380.2019.001036, від 30.04.2020 у справі №826/4466/18 та від 07.05.2020 у справі №320/3271/19.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги від 21.12.2017; додаток №13/12/21 від 13.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2017 року, укладеного між адвокатом Покотило Ю.В. та ФГ "Золотий жайвір"; акт виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24.03.2022; квитанцію до прибуткового касового ордера №24/03/22 від 24.03.2022; ордер серії ВО №1014467; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №476 від 05.10.2007.

Між позивачем (клієнт) та адвокатом Покотило Ю.В. 21.12.2017 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого:

- клієнт доручає адвокату захист та представництво прав та інтересів ФГ "Золотий жайвір" в усіх правоохоронних органах, органах державної реєстрації, органах державної виконавчої служби України, судах усіх інстанцій та юрисдикцій, з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, стягувачу та боржнику, окрім права укладення мирової угоди, і адвокат приймає на себе виконання цього доручення (пункт 1);

- сторонами погоджено гонорар за надання правової допомоги клієнту, який передбачено в окремому додатку до договору або в акті виконаних робіт (наданих послуг) (пункт 3).

Відповідно до умов додатку №13/12/21 від 13.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2017 року, укладеного між адвокатом Покотило Ю.В. та ФГ "Золотий жайвір":

- клієнт доручає адвокату збір та витребування необхідних документів, підготовка, оформлення позовної заяви, додатків до позовної заяви та інших заяв по суті, заяв та клопотань з процесуальних питань, захист та представництво інтересів ФГ "Золотий жайвір" в Хмельницькому окружному адміністративному суді по справі за позовом ФГ "Золотий жайвір" до ГУ ДПС у Хмельницькій області та ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість та зобов`язання вчинити певні дії, з усіма правами, без обмежень, наданих позивачу, відповідачу та третій особі, окрім права укладення мирової угоди, і адвокат приймає на себе виконання цього доручення (пункт 1);

- сторони погодили гонорар за надання правової допомоги клієнту в розмірі 15000 грн; сторонами визначено порядок обчислення гонорару (фіксована сума) (пункт 2).

Згідно з актом виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24.03.2022 адвокат надав, а позивач прийняв такий вид послуг: збір та витребування необхідних документів, підготовка, оформлення позовної заяви, додатків до позовної заяви, відповіді на відзив, інших заяв по суті, заяв та клопотань з процесуальних питань, захист та представництво інтересів ФГ "Золотий жайвір" в Хмельницькому окружному адміністративному суді по справі №560/2999/22. Вартість послуги становить 15000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №24/03/22 від 24.03.2022 позивач сплатив 15000,00 грн.

Проте, оцінюючи подані документи, якими обґрунтовано реальність надання послуг, суд дійшов висновку, що види наданих послуг, зазначені в акті виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24.03.2022, є неспівмірними з розглядом справи №560/2999/22.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як складання позовної заяви включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: збір та витребування необхідних документів, підготовка, оформлення позовної заяви, додатків до позовної заяви. Таким чином, перелічені супутні послуги охоплюються поняттям складання позовної заяви.

Так, предмет спору в цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Тобто, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Доказів того, що підготовка позовної заяви у справі №560/2999/22 вимагала значного обсягу часу та за своїми характеристиками була віднесено до обсягу складних справ, позивач та його представник не надали.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, а саме виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо), кількості учасників у справі, суд вважає розмір вартості наданих послуг, визначених в акті виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 24.03.2022 неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та, відповідно, вимоги про відшкодування 15000,00 грн як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими.

Водночас, суд вважає, що співмірною та розумною у цій справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 1500,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов фермерського господарства "Золотий Жайвір" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Хмельницькій області від 09 грудня 2021 року №3817 про відповідність фермерського господарства "Золотий Жайвір" критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Хмельницькій області виключити фермерське господарство "Золотий Жайвір" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Хмельницькій області від 29 грудня 2021 року №3594505/35578504 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Хмельницькій області врахувати таблицю даних платника податку від 18 січня 2021 року №, складену фермерським господарством "Золотий Жайвір".

Стягнути на користь фермерського господарства "Золотий Жайвір" 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Стягнути на користь фермерського господарства "Золотий Жайвір" 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фермерське господарство "Золотий жайвір" (вул. Запорізька 11, м. Волочиськ, Хмельницька область, 31200 , код ЄДРПОУ - 35578504)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк