Справа № 320/8184/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8184/21 Суддя першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 07 липня 2021 року № 7561-10296/А-02/8-1000/21, у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 02 червня 2021 року провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три роки (2018-2020 роки), що передували року звернення за призначенням пенсії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що 02 червня 2021 року позивача було переведено на пенсію іншого виду - за віком. До вказаної дати вже отримував пенсію за вислугу років. У зв`язку з цим відповідач вважає, що під час проведення перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, слід розраховувати за правилами, що встановлені п. 44 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_2 до 02 червня 2021 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримав пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач 02 червня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вказаної заяви ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком, розмір якого обчислено виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески - 5426 грн 60 коп.

ОСОБА_2 09 червня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою, у якій просив обчислювати пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2018-2020 роки.

Листом від 07 липня 2021 року № 7561-10296/А-02/8-1000/21 позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що первинно позивачу призначено пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Натомість у червні 2021 року позивач звертався до відповідача за призначенням іншої пенсії (за віком) за іншим законом, а саме - Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії, а не переведення на інший вид пенсії згідно з ч. 3 ст. 45 цього ж Закону, а тому позиція відповідача є необґрунтованою.

Додатково суд першої інстанції наголосив на тому, що п. 44 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлював правила обчислення середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, лише при призначенні особам пенсії у період з 01 січня до 31 грудня 2018 року.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Натомість ОСОБА_1 була призначена пенсія за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Такий вид пенсії не передбачений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не є однією з форм пенсійного забезпечення, визначених таким Законом. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначав умови пенсійного забезпечення для окремої категорії працівників - військовослужбовців та деяких інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

Водночас ОСОБА_1 02 червня 2021 року звертався до відповідача із заявою про призначення іншої пенсії (за віком) за іншим законом, аніж була йому призначена раніше.

Під час розгляду та вирішення справи колегія суддів враховує, що порядок застосування абз. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо особи, яка отримувала пенсії, призначену відповідно до іншого закону, у подальшому подала заяву про призначення пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», був викладений у постановах Верховного Суду від 12 липня 2019 року у справі № 497/2156/16-а, від 24 липня 2019 року у справі № 266/3680/16-а, від 15 серпня 2019 року у справі № 211/5907/16-а, від 13 лютого 2020 року у справі № 263/3478/17, від 17 липня 2020 року у справі № 335/13894/16-а.

Зміст правового висновку Верховного Суду, викладеного у вказаних постановах, полягає у тому, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» / Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії. Показник середньої заробітної плати при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії в силу вказаних законів не застосовувався. За призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Верховний Суд дійшов до висновку, що за вказаних обставин застосування ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Колегія суддів також враховує доводи відповідача про те, що згідно з п. 44 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Однак суд першої інстанції надав правильну оцінку зазначеним доводам, вказавши, що такі правила були встановлені виключно на період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, в той час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком здійснено у 2021 року.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області посилається також на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», згідно з якою із 01 березня 2019 року показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, склад 4404 грн 35 коп.

Крім того відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», відповідно до якої для пенсій, призначених до 2019 року, застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 5426 грн 60 коп.

Разом з тим зазначені нормативно-правові акти встановлюють особливості проведення перерахунку пенсій і не визначають правил їх призначення.

Колегія суддів повторно наголошує на тому, що ОСОБА_1 02 червня 2021 року було саме призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не проведено її перерахунок.

Враховуючи, що за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач 02 червня 2021 року звернувся вперше, колегія суддів приходить до висновку про те, що він має право на розрахунок заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії із урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2018-2020 роки.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 грудня 2021 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 268, 272, 287, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку