Справа № 580/4292/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2022 року

м. Київ

справа № 580/4292/21

адміністративне провадження № К/990/15246/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №580/4292/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у відмові в зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахування підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720-ХІІ, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчислення, сформовану за період з 22 грудня 2005 року до 09 квітня 2015 року, у загальній кількості 04 роки 09 місяців 07 днів;

- здійснити перерахунок підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 22 грудня 2005 року до 09 квітня 2015 року, у загальній кількості 04 роки 09 місяців 07 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка полягає у відмові в зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахування підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720-ХІІ, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчислення, сформовану за період з 22 грудня 2005 року до 09 квітня 2015 року, у загальній кількості 04 роки 09 місяців 07 днів; зобов`язано Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснити перерахунок підполковнику поліції ОСОБА_1 , начальнику управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до статті 78 Закону України Про Національну поліцію стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 22 грудня 2005 року до 09 квітня 2015 року, у загальній кількості 04 роки 09 місяців 07 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років; стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 15 червня 2022 року засобами поштового зв`язку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2022 року цю касаційну скаргу розподілено на суддів: Кравчука В.М., Єзерова А.А., Стародуба О.П.

Ухвалою Верховного суду від 07 липня 2022 року задоволено заяви суддів про самовідвід; відведено суддів Кравчука В.М., Єзерова А.А., Стародуба О.П. від участі у розгляді справи у справі № 580/4292/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; передано матеріали касаційної скарги №К/990/15246/22 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2022 року цю касаційну скаргу розподілено на суддів: Губську О.А., Білак М.В., Калашнікову О.В.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з таких підстав.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що судами під час прийняття оскаржуваних рішень не були враховані висновки Верховного Суду викладені у справі №520/903/19.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

Так, при встановленні доцільності посилання на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі як підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Однак, оскаржуючи судові рішення з підстав пункту 1 статті 328 КАС України, скаржник не обґрунтував, що перелічені ним постанови ухвалені у справі за подібними відносинами із цією справою. Також скаржник не зазначив норми матеріального права, які, на його думку, неправильно застосовані судами попередніх інстанцій і висновок суду, який суперечить позиції Верховного Суду.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/19-а, від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Суд звертає увагу скаржника, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу.

Водночас скаржник не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, натомість висловлює свою незгоду із висновками судів попередніх інстанцій.

У разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту частини четвертої статті 328 КАС України скаржник має належно вмотивувати, як необхідність відступлення, так і обґрунтувати подібність обставин та правових відносин у наведених прикладах.

Відтак, касаційна скарга не містить належного та вмотивованого обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник не зазначив норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі №580/4292/21 повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська