Справа № 300/133/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/133/22 пров. № А/857/7043/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Матуляка Я.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо не зарахування до страхового стажу періодів з 01.07.2005 по 24.01.2008 та з 28.07.2010 по 15.12.2020 та відмови в призначенні пенсії за віком з моменту виникнення права на її призначення; зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів з 01.07.2005 по 24.01.2008 та з 28.07.2010 по 15.12.2020 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту виникнення права на її призначення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу роботи. Зазначає, що відповідачем не зараховано до його страхового стажу наступні періоди роботи, а саме з 01.07.2005 по 24.01.2008 та з 28.07.2010 по 15.12.2020, оскільки немає підтвердження сплати внесків компетентними органами Російської Федерації. Позивач вважає такі дії протиправними, тому просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу спірні періоди та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2021 позивач звернувся через вебпортал до Пенсійного фонду України із питанням щодо роз`яснення стосовно зарахування до страхового стажу періодів роботи в Російс

ькій Федерації з 01.07.2005 по 24.01.2008, з 28.07.2010 по 15.12.2020.

За результатами розгляду поданого звернення Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом від 02.08.2021 повідомив про те, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області звернулося до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо надання інформації про сплату внесків за вказані періоди роботи. Одночасно зазначено, що після надходження відповіді питання пенсійного забезпечення позивача буде вирішуватись відповідно до вимог законодавства.

Позивач 01.10.2021 звернувся до Пенсійного фонду України із скаргою про надання письмової відмови у призначенні пенсії.

Листом від 29.10.2021 за №31541-32141/Д-03/8-2800/21 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, повідомив позивача що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років), ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулює Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058- IV).

Згідно частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, підтверджено періоди роботи позивача з 01.07.2005 по 24.01.2008 в ТОВ «Сомич», з 28.07.2010 по 15.12.2020 ТОВ «СК «Ломоносовская».

Разом з тим, на момент звернення за призначенням пенсії за віком після досягнення 60 років, страховий стаж позивача становив 26 років 10 місяців 13 днів, що є меншим від необхідних 28 років.

Апеляційний суд вважає, що саме недостатність страхового стажу роботи позивача слугувало підставою останньому для відмови в призначенні пенсії за віком після досягнення ним 60 років.

Посилання позивача щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи з 01.07.2005 по 24.01.2008 та з 28.07.2010 по 15.12.2020, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи як у суді першої інстанції так і у апеляційному суді.

Зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській вказаних періодів до страхового стажу позивача підтверджується розрахунком стажу ОСОБА_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 року у справі №300/133/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська