Справа № 160/16620/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2022 року

м. Київ

справа №160/16620/21

адміністративне провадження № К/990/16038/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року

у справі № 160/16620/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо непроведення попереднього розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідно до встановленого ст. 8 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" порядку;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести попередній розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідно до встановленого ст. 8 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року скасовано, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо непроведення попереднього розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідно до встановленого ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» порядку.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області провести попередній розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідно до встановленого ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» порядку. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Водночас, пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у розгляді заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення попереднього розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов`язання відповідача провести попередній розгляд заяви позивача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Отже, виходячи з предмету спору та статусу позивача, який є іноземцем і перебуває на території України, спір, що виник між сторонами, віднесено до справ незначної складності, рішення у яких не підлягають касаційному оскарженню.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судове рішення, яке ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 , як справи незначної складності, не підлягає касаційному оскарженню.

Оскаржуючи судове рішення у справі незначної складності, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Однак, скаржник не обгрунтовує вказане твердження належним чином, не вказує, чому перегляд саме цієї справи в касаційному порядку має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не посилається на різноманітність практики, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. Також відповідач не зазначає про новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджувані питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, із посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/16620/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова