Справа № 320/14194/21
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2022 року Київ №320/14194/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі Відповідач, ГУ ПФУ у Київській), в якій просить:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині не врахування страхового стажу за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 роки в повному обсязі (24 місяці) та відмови гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 у внесені змін до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити дії, а саме - врахувати страховий стаж за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 роки в повному обсязі (24 місяці) гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 та внести відповідні зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ухвалою від 05.11.2021 суд залишив позовну заяву без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

За наслідками усунення недоліків позовної заяви, Позивач подав нову редакцію позовної заяви (з виправленими недоліками), в якій просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити дії, а саме внести відповідні зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, в яких доповнити і зазначити страховий стаж за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 роки гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що внаслідок протиправного неврахування Відповідачем при призначенні йому пенсії до страхового стажу періоду з 01.01.2008 по 31.12.2009 роки (24 місяці), в межах якого Позивач здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець та сплатив єдиний соціальний внесок, порушено його конституційне право на належне пенсійне забезпечення, яке має бути поновлено у заявлений спосіб.

Ухвалою від 22.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник Відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що до страхового стажу не був зарахований спірний період, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу сплата внесків за 2008-2009 роки відсутня. Також зауважив, що в 2008-2009 роках Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак своєчасно не подав звітів щодо суми нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до територіального органу пенсійного фонду України. Тож при призначенні Позивачу пенсії Відповідач по відношенню до спірних правовідносин діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою від 07.06.2022 суд витребував від Відповідача докази на підтвердження сплати Позивачем страхових внесків за період з 01.01.2008 по 31.12.2009, а також від Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України інформацію щодо сплати Позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2008 по 31.12.2009.

На виконання зазначеної ухвали Відповідач подав до суду індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У свою чергу, ГУ ДПС у Київській області надав суду відповідь щодо витребуваної інформації.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Позивач 02.05.1960 року народження (том 1, а. с. 6), є пенсіонером (том 1, а. с. 7) та з 12.01.2021 отримує пенсію за віком (том 1, а.с. 64).

Згідно з даними індивідуальної відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 23.07.2020, відповідні відомості щодо Позивача наявні за 1998-1999 роки та 2010 рік (том 1, а. с. 11). Дані за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 відсутні.

Відповідно до розрахунку страхового стажу Позивача, загальний стаж становить 23 роки 9 місяців 28 днів. При цьому розрахунок здійснено з періодів 1975-1999 роки та 2010 року (том 1, а. с. 12). Дані за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 у розрахунку відсутні.

Листом від 24.07.2020 №6459/10-36-52-05 ГУ ДПС у Київській області повідомило Позивача, що він перебував у період з 01.01.2008 по 31.12.2010 та з 01.07.2011 по 31.12.2011 на спрощеній системі оподаткування, а з 01.01.2011 по 30.06.2011 на загальній системі оподаткування (том 1, а.с. 10).

Листом від 26.11.2020 №39298/ФОП/10-36-04-14 ГУ ДПС у Київській області повідомило Позивача, що він перебував у період з 01.01.2008 по 31.12.2010 та з 01.07.2011 по 31.12.2011 на спрощеній системі оподаткування, а з 01.01.2011 по 30.06.2011 на загальній системі оподаткування. Також зазначило, що адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розпочато органами Міндоходів з 01.10.2013, тож щодо сплати податків і відрахування до Пенсійного фонду України у період з 2008-2011 порадило звернутися до органів Пенсійного фонду (том 1, а. с. 58).

Позивач звертався до голови правління Пенсійного фонду України з проханням врегулювання питання про зарахування стажу, який він заробив будучи ФОП за 2008-2009 роки (том 1, а. с. 48).

Листом від 16.10.2020 №27226-25238/Т-03/8-2800/20 Відповідач повідомив Позивача, окрім іншого, що за періоди 2004-2010 роки фізичні особи-підприємці були зобов`язані подавати до органів Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку звітність, зокрема, до 01 квітня року, наступного за звітним, звіт і відомості до системи персоніфікованого обліку. При цьому зауважив, що пунктом 2 постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 №25-2 визначено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника (том 1, а. с. 14-15, 56-57).

Листом Відповідач повідомив Позивача, що оскільки в органах ПФУ його знято з обліку як ФОП, внесення змін до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо Позивача можливо лише за рішенням суду, що набрало законної сили (том 1, а. с. 16).

Листом від 01.10.2020 №8011-15392/КО-06/8-1000/20 Відповідач повідомив Позивача, що відповідальність за неподання, несвоєчасне подання та подання недостовірних відомостей несе страхувальник. Відомості про за страхованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01.01.2011 подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника (том 1, а. с. 54).

У грудні 2020 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про проведення перевірки та надання відомостей по ньому як ФОП за 2008-2011 роки, зазначивши, що усі звіти ним здані вчасно, всі оплати проведені (том 1, а. с. 55).

На вказану заяву листом від 10.12.2020 №1000-1004-8/99456 Відповідач повідомив Позивачу, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис від 28.07.2020 щодо припинення ним підприємницької діяльності, тож відсутні підстави для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) (том 1, а. с. 61).

Позивач 24.11.2021 звернувся на урядову "гарячу лінію" повідомивши, що всі оплати здійснював та просив зареєструвати і врахувати до страхового стажу період 2008-2009 років (том 1, а. с. 62).

За результатами розгляду такого звернення, листом від 23.12.2021 №14044-22711/Т-02/8-1000/21 Відповідач повідомив Позивачу, зокрема, що з 01.01.2004 страховий стаж зараховується пропорційно сплаченим страховим внескам. До страхового стажу враховано усі періоди, що підтверджені документально. Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу сплата внесків за 2008-2009 роки відсутня. З 01.01.2004 страховий стаж обчислено пропорційно сплаченим внескам. Пенсію розраховано відповідно до чинного законодавства (том 1, а. с. 63).

Згідно з наданими, на виконання ухвали суду від 07.06.2022 про витребування доказів, індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вказані відомості містять лише період 1998-1999 роки,2010-2011 роки та 2015-2020 роки. Щодо спірного періоду відомості відсутні (том 1, а. с. 89-91).

Також, відповідно до відповіді ГУ ДПС у Київській області від 13.06.2022 №5437/5/10-36-24-12, наданої на виконання ухвали суду від 07.06.2022 про витребування доказів, інформація щодо сплати Позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2008 по 31.12.2009 відсутня в базах ДПС у Київській області (том 1, а. с. 92).

Вважаючи відмову Відповідача у внесенні змін до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо Позивача незаконною та такою, що не відповідає вимогам законодавчих актів України та ратифікованих міжнародних договорів України, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010№2464-VI (далі Закон №2464-VI), який набрав чинності з 01.01.2011.

Статтею 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

За приписами пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI визначено, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску.

Згідно з пунктом 8 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI, державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування формується на базі системи персоніфікованого обліку внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно, до прийняття Закону №2464-VI, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначав Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003№1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно з статтею 7 Закону №1058-IV, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, окрім іншого: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обов`язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Застраховані особи, зазначені у пунктах 2, 3 і 13 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону є страхувальниками відповідно до цього Закону (пункт 5 частини першої статті 14 Закону №1058-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону №1058-IV, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Платниками страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування є застраховані особи, зазначені в пунктах 1-6, 10 13 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право, окрім іншого: отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом. При цьому, застрахована особа зобов`язана, зокрема: надавати на вимогу страхувальника, територіального органу Пенсійного фонду документи, що засвідчують відомості, які мають бути занесені або містяться в її персональній обліковій картці в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою-шостою, дев`ятою статті 20 Закону №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники-фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду; у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв`язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду.

Таким чином, зокрема, фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, є страхувальниками у розумінні Закону №1058-IV, на яких покладено обов`язок по сплаті страхових внесків.

Відповідно до статті 21 Закону №1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості, зокрема, розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

При цьому, відповідно до пункту 3 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03. 2018 №8-1), відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У свою чергу, за приписами пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Таким чином, виходячи з наведених норм випливає, що персоніфіковані відомості про фізичних осіб-підприємців у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі щодо сплачених страхових внесків, формуються на підставі відомостей, поданих такими особами.

Водночас, суд встановив, що індивідуальні відомості про застраховану особу Позивача реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, не містять відомостей про сплачені ним страхові внески за період 2008-2009 років. Також, інформація щодо сплати Позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідний період відсутня і в базах ДПС у Київській області.

Разом з тим, аналізуючи наявні в матеріалах справи, численні звернення Позивача до Відповідача щодо врахування йому до страхового стажу спірного періоду (2008-2009 роки), судом встановлено, що до таких звернень не надано будь-яких доказів (виписок з банку або платіжних документів про внесення готівки), які б підтвердили фактичну сплату Позивачем страхових внесків за відповідний період, а також звітності. Таких доказів не надано Позивачем і до суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що Відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування, надавши суду належні докази, якими підтверджено відсутність відомостей про сплачені Позивачем страхові внески за період 2008-2009 років. Натомість, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених ним позовних вимог.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.