Справа № 300/1906/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2022 року

м. Київ

справа №300/1906/21

адміністративне провадження №К/990/15527/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур, Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року в справі №300/1906/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення дії та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні по день остаточного розрахунку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної прокуратури, що полягає у невиплаті вихідної допомоги при звільненні;

- зобов`язати Івано-Франківську обласну прокуратуру здійснити нарахування та виплатити вихідну допомогу при звільненні;

- стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року, позов задоволено.

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2022 року касаційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року в справі №300/1906/21 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційній скарзі заявник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

21 червня 2022 року до Суду повторно надійшла касаційна скарга Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду 10 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року в справі №300/1906/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

З оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року встановлено, що її прийнято у порядку письмового провадження 08 квітня 2022 року. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 09 травня 2022 року.

Касаційну скаргу направлено до суду засобами поштового зв`язку 16 червня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас у касаційній скарзі скаржник просить Суд поновити строк на касаційне оскарження, обґрунтовуючи зазначене клопотання тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення було отримано Івано-Франківською обласною прокуратурою засобами поштового зв`язку 12 квітня 2022 року, на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року зі штампом вхідної кореспонденції. Також скаржник зазначає, що вперше він звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 09 травня 2022 року, тобто в межах встановленого КАС України строку. Проте ухвалою від 26 травня 2022 року касаційну скаргу було повернуто. Не зважаючи на те, що зазначену ухвалу Суду було отримано Івано-Франківською обласною прокуратурою 06 червня 2022 року, 16 червня 2022 року скаржник повторно направив касаційну скаргу до Суду.

За наведених обставин та керуючись приписами частини другої статті 329 КАС України Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання скаржника та поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки вперше касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду апеляційної інстанції, а вдруге із касаційною скаргою скаржник звернувся до Суду без суттєвих затримок та зайвих зволікань.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У касаційній скарзі Івано-Франківська обласна прокуратура, з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості одночасного застосування стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі про поновлення позивача на роботі за статтею 235 КЗпП України та при стягненні вихідної допомоги за статтею 117 КЗпП України.

Суд критично оцінює вказані доводи скаржника, оскільки правовий висновок щодо неможливості одночасного застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України, так і за статтею 235 КЗпП України, викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №280/880/21.

Також у касаційній скарзі скаржник указує, що в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки (на майбутнє) суди попередніх інстанцій неправильно застосували частину другу статті 117 КЗпП України, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 28.03.2018 в справі №761/23411/15-а, від 10.04.2018 у справі №357/7575/16-а, від 30.09.2021 у справі №653/845/17, від 11.12.2019 в справі №711/6956/17. При цьому, одночасно скаржник зазначає, що на цей час відсутні правові висновки Верховного Суду щодо застосування статті 117 КАС України (на майбутнє) безпосередньо у подібних правовідносинах.

Суд зауважує, що одночасне посилається скаржника на такі підстави касаційного оскарження судового рішення, як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а також відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, є взаємовиключними обставинами.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Наступною підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив застосування судами попередніх інстанцій статей 116, 117 КЗпП України та статей 3, 9 Цивільного кодексу України при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.10.2019 року у справі №806/2473/18, від 24.07.2019 у справі №805/3167/18-а, від 03.04.2019 в справі №662/1626/17, від 17.01.2019 в справі №2-1579/11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 в справі №761/9584/15-ц щодо необхідності застосування принципу співмірності з урахуванням таких обставин, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини, за яких встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати тощо.

Також, скаржник указує, що судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки щодо застосування статті 122 КАС України, викладені Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 у справі № 240/532/20, а саме: що публічно-правовий спір щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п?ятої статті 122 КАС України, а підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України - відсутні.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування положень статей 116, 117 КЗпП України при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також статті 122 КАС України в частині обмежень строків звернення до суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Інші зазначені Івано-Франківською обласною прокуратурою підстави касаційного оскарження відхиляються Верховним Судом через їхню необґрунтованість.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Івано-Франківської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року в справі №300/1906/21.

3. Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №300/1906/21.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко