Справа № 289/858/22
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/10/22
Справа №289/858/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича, УПП в Житомирській області, ДПП про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП18 № 468522,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №468522 від 30.05.2022, стягнути з ДПП витрати на правову допомогу адвокатом Бойко В.В. у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.05.2022 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки остання винесена на місці зупинки транспортного засобу, інспектор суттєво порушив його права та не надав можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Ухвалою судді від 14.06.2022 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.06.2022 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю посилаючись на те, що після зупинки транспортного засобу позивача інспектор представився та озвучив причину зупинки, його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. З моменту початку спілкування позивач вів себе зухвало, підвищував голос, кричав, не слухав пояснення інспектора, роз`яснення прав особи і наполягав на тому, що інспектор зобов`язаний надати адвоката, на що інспектор жодного разу не заперечив. Окрім того, позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. До того ж, представником відповідача надано відеозапис подій, які мали місце 30.05.2022 та зазначено у відзиві, що останній є достовірним та достатнім доказом у справі. Представник відповідача зазначив, що у позовній заяві відсутні докази на підтвердження фактично витраченого адвокатом часу на представництво інтересів ОСОБА_1 та враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для осіб, які є іншими сторонами у справі, заявлені витрати є необґрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи, а відтак вимоги про відшкодування 50 000,00 грн. як витрат на правничу допомогу є необґрунтованими (а.с. 44-48).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою від 30.05.2022 позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній 30.05.2022 о 15 год. 15 хв. в м. Житомир по вул. Київське шосе, 88, керував транспортним засобом та здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 (е) ПДР України (а.с. 28).

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до п. 8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Працівники поліції мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

З наданого відповідачем та оглянутого судом відеозапису слідує, що 30.05.2022 поліцейськими було зупинено транспортний засіб "DAEWOO Sens" під керуванням ОСОБА_1 , та в подальшому на місці зупинки відбувся розгляд справи відносно останнього за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак, відеозапис не містить доказів про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення. Будь-яких інших доказів з переліку, визначеного ст. 251 КУпАП, ст. 77 КАС України щодо недотримання позивачем правил дорожнього руху суб`єктом владних повноважень суду також не надано.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

В іншому випадку, є підстави вважати, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські йомуне надали можливості скористатися правовою допомогою, не роз`яснили права, а також не забезпечили право на адвоката суд вважає неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими відеозаписами, з яких видно, що позивачу надали можливість викликати адвоката. Разом із тим, положення КУпАП не покладають на поліцейського обов`язок забезпечити особу адвокатом чи іншою юридичною допомогою, а лише зобов`язано надати можливість особі самостійно його викликати.

З огляду на викладене, враховуючи недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано кошторис витрат на правову допомогу в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з нормами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частинами 1 та 5 статті 143 КАС суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З огляду на вищевикладене, враховуючи розмір заявлених витрат на правничу правову допомогу, суд приймає до уваги обсяг робіт, фактично проведений адвокатом у даній справі,яка є незначної складності, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною в порівнянні з фактично виконаним об`ємом роботи, тому суд виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення представника відповідача, дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 27).

Керуючись ст. ст. 7, 122, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 286, 294, 295, 297, 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП в Житомирськія області ДПП лейтенанта поліції Бєлякова Романа Геннадійовича(місцезнаходження: вул. Покровська, 96, м. Житомир, Житомирська обл., 10031), УПП в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Покровського, 96, м. Житомир, Житомирська обл., 10031), ДПП (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, Київська обл., 03048, код ЄДРПОУ 40108646)про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП18 № 468522 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №468522 від 30.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. та витрати на правничу професійну допомогу у сумі 2000,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Кириленко