Справа № 600/2225/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2225/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув матеріали за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

визнати незаконним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яке, починаючи з 1 січня 2012 року допустило порушення його права отримувати пенсію у розмірі 30 вiдсоткiв мiнiмальної пенсії за віком, яка раніше була призначена за шкоду заподіяну здоров`ю, особам віднесеним до категорії 2, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахування та виплатити ненараховану належну додаткову пенсію в порядку та розмiрi 30 вiдсоткiв мiнiмальної пенсії за віком, відповідно до Закону України № 796-XII від 28.02.1991 року для осіб 2-1 категорії, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, починаючи з січня 2012 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач подав до суду додаткову заяву про поновлення строків звернення до суду.

Розглянувши заяву про поновлення строків звернення до суду, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно із позовної заяви, позивач просить визнати незаконним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яке, починаючи з 01.01.2012 року допустило порушення його права отримувати пенсію у розмірі 30 вiдсоткiв мiнiмальної пенсії за віком, яка раніше була призначена за шкоду заподіяну здоров`ю, особам віднесеним до категорії 2, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахування та виплатити ненараховану належну додаткову пенсію в порядку та розмiрi 30 вiдсоткiв мiнiмальної пенсії за віком, відповідно до Закону України № 796-XII від 28.02.1991 року для осіб 2-1 категорії, учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, починаючи з січня 2012 року.

Дослідженням заяви про поновлення строків встановлено, що 21.12.2018 року, позивач отримав листа за № 460/1-22 від 17.12.2018 року із Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо проведення перерахунку державної пенсії і із його змісту йому вперше стало вiдомо, що додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі віднесеній до II категорії, відповідно до вище зазначеного Закону, виплата проводиться у розмiрi 170,82 грн, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як стверджує позивач у заяві про поновлення, 03.08.2021 року він отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нарахування та виплати додаткової пенсії в зазначенні обґрунтування нарахування та виплати додаткової пенсії з січня 2012 року та вважав незаконною, але з уведенням карантинних обмежень, пов`язаних із масовим захворюванням на Covid - 19, особисте захворювання із зазначеним діагнозом та перебування на стаціонарній формі лікування протягом січня-лютого 2022 року та оголошення воєнного стану по всій території України з 24.02.2022 року з певними обмеженнями та пересуванням, позбавило його, у зазначеннi вiдповiднi терміни звернутися до суду, після отримання відповіді від пенсійного фонду України в Чернівецькій області, по оскарженню, даної вiдповiдi та захисту своїх прав.

Дослідженням витягу з амбулаторної картки ОСОБА_1 від 09.06.2022 року № 454, він знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Сокирянської лікарні з приводу короновірусна хвороба, Covid 19 з 04.01.2022 року по 03.02.2022 року.

В свою чергу, додана до позовної заяви відповідь на депутатське звернення щодо пенсійного забезпечення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 21.07.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не надав доказів поважності та не обґрунтував дотримання ним строку звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання нарахувати та виплатити ненараховану належну додаткову пенсію в порядку та розмiрi 30 вiдсоткiв мiнiмальної пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, починаючи з січня 2012 року, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом), чим не дотримав вимог ст. 122 КАС України.

Наслідки пропущення строку звернення до суду закріплені у ст. 123 КАС України.

Частиною 1 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Разом з тим, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Необхідно наголосити на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як стверджує позивач у заяві про поновлення строків, що 21.12.2018 року він отримав листа за № 460/1-22 від 17.12.2018 року із Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо проведення перерахунку державної пенсії і із його змісту йому вперше стало вiдомо що додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі віднесеній до II категорії, відповідно до вище зазначеного Закону, виплата проводиться у розмiрi 170,82 грн, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа на депутатське звернення від 21.07.2022 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 та постанові Верховного Суду від 21.10.2021 року у справі № 460/858/20.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Позивач жодним чином не підтвердив поважності причин, за яких ним не реалізовано своє право на захист у шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, оскільки підставами для поновлення строку звернення до суду є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Не надано позивачем також доказів поважності причин, за яких ним не реалізовано своє право на захист у шестимісячний строк.

Таким чином, позивач не надав доказів та жодним чином не навів аргументів що перешкоджало та створювало труднощі для своєчасного звернення до суду шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з позовом щодо проходження публічної служби.

Відтак, наведені обставини не є об`єктивно непереборними та залежали від волевиявлення позивача.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, з огляду на наведені у заяві підстави про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами, жодних доказів на підтвердження неможливості звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк позивач не надав.

Будь-яких інших доказів, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, останнім до суду не надано.

Отже, позивачем не наведено доводів поважності причин пропуску строку звернення до суду, а також обставин, які унеможливили звернення позивача до суду з цим позовом протягом строку, встановленого ст. 122 КАС України, з наданням відповідних доказів.

Таким чином, заява позивача про поновлення пропущеного процесуального строку є безпідставною та необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Частинами 2 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищезазначених положень КАС України та з огляду на встановлені обставини у справі, вказані позивачем у заяву підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд визнає не поважними.

Частиною 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Беручи до уваги вищенаведене, суд залишає позовну заяву без руху та встановлює позивачу десятиденний строк для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу позивача щодо невиконання вимог ухвали суду від 27.06.2022 про залишення позовної заяви без руху в частині: неподання до позовної заяви доказів проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2012 по час звернення до суду у розмірі 170,82 грн; неподання оригіналу або належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення; зазначення в позовній заяві дати та номеру оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 171, 248, 256 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду, з дати отримання копії ухвали.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Левицький