Справа № 320/8042/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8042/21 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддіЧерпіцької Л.Т.,
суддівПилипенко О.Є.,
Собківа Я.М.,
за участі секретаря Висоцького А.М.

представника позивача Стеценка О.Л.

представника відповідача Осовітньої Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від "11" жовтня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (том ІІ, а.с.10-20), просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ґрунтуючись на тому, що перевірка була проведена із порушенням норм чинного законодавства України.

Так, позивач вважає, що наказ про проведення перевірки було оформлено з порушенням вимог ст. 81 ПК України, а саме не зазначено конкретної підстави для проведення перевірки. Зазначає, що у наказі "Про проведення фактичних перевірок" №211 від 28.01.2020 вказано, що перевірка здійснюється на підставі п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, проте стверджує, що відповідачем не доведено наявності передумов проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, якими є отримання контролюючими органами в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, про що має бути зазначено в наказі про проведення такої перевірки.

Однак, у наказі №211 від 28.01.2020 всупереч вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення фактичної перевірки позивача; не відображено: в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти порушення вимог законодавства у сфері виробництва і обігу пального; сумнівність яких саме дій позивача (дата вчинення дії, характер та наслідки вчинення такої дії та інші докази вчинення таких дій, показання свідків, працівників) була встановлена контролюючим органом.

Також звертає увагу, що у наказі про проведення перевірки, всупереч вимогам ст.81 ПК України, не зазначено чіткого періоду діяльності позивача, який буде перевірятися.

Крім того, серед процедурних порушень порядку проведення перевірки зазначає, що порушення, виявлені відповідачем в процесі здійснення перевірки, не могли бути встановлені під час проведення фактичної перевірки.

Із висновків Акту перевірки слідує, що у період з 17.08.2019 по 23.01.2020 позивач здійснив виготовлення та реалізацію спиртовмісної рідини під виглядом еталону, як складника бензину, що може являти собою як компонент альтернативного виду рідкого палива, так і спирт етиловий денатурований, біоетанол або отримані на їх основі синтетичні продукти, що можуть використовуватись як паливо або компоненти палива (добавки на основі біоеталону та біобутанолу).

Проте з огляду на предмет фактичної перевірки та порядок її проведення, позивач вважає, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), що корелюється із правом контролюючого органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка підприємця. Натомість, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Звертає увагу на те, що в акті перевірки зазначено про обставини серпня 2019 року - січня 2020 року, в той час фактичну перевірку позивача було проведено лише у січні 2020 року, з огляду на що слідує, що в рамках проведення 29.01.2020 фактичної перевірки контролюючий орган не міг встановити порушення позивачем вимог закону, про які відповідачем зазначається у акті перевірки.

Відносно виявлених перевіркою порушень, позивач вказує, що такий висновок відповідачем було зроблено на підставі аналізу Єдиного реєстру податкових накладних.

Однак, за твердженням позивача, єдиним документом, що підтверджує реалізацію спирту є видаткові накладні, які відповідачем під час перевірки не аналізувалися. Натомість, податкові накладні, які аналізував податковий орган, при авансових платежах виписуються саме на отриманий аванс, а не на фактично відвантажений товар, що свідчить про те, що відповідач взагалі не аналізував який об`єм реалізував позивач.

Зазначає, що під час проведення фактичної перевірки позивача, відповідачем не встановлено обставин фактичного виготовлення, зберігання та реалізації спирту денатурованого/біоеталону, а лише констатував факт, що позивач на обладнанні фактично міг його виготовити в кількості 1908,89 т.

У зв`язку з вказаним, позивач вказує, що перевірку виготовлення, зберігання та реалізації спирту денатурованого/біоеталону здійснено відповідачем на підставі податкових накладних без реального встановлення факту такого виготовлення, зберігання та реалізації.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачем вчинено процедурні порушення щодо проведення спірної фактичної перевірки, а саме: 1) проведення перевірки без наявності конкретних підстав для її проведення; 2) у наказі про проведення перевірки не зазначено чіткого періоду діяльності позивача, який буде перевірятися; 3) порушення, вказані відповідачем в акті перевірки, могли бути виявлені лише в ході проведення документальної перевірки, в той час як відповідачем було проведено фактичну перевірку, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами незаконної перевірки, підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позов задоволено.

Також вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, мотиви якого (клопотання) ґрунтувались на тому, що вже є судове рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 4 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з допущенням відповідачем процедурних порушень щодо проведення спірної фактичної перевірки, а саме: 1) проведення перевірки без наявності конкретних підстав для її проведення; 2) не зазначення у наказі про проведення перевірки чіткого періоду діяльності позивача, який буде перевірятися; 3) проведення фактичної перевірки за відсутності будь-якої уповноваженої особи підприємства; 4) виявлені порушення є предметом проведення документальної, а не фактичної перевірки, перевірка проведена незаконно, прийняті за її результатами акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправним та скасуванню.

Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що у наказі №211 від 28.01.2020, всупереч вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, відсутні будь-які посилання на конкретні та фактичні підстави призначення фактичної перевірки позивача. Також у наказі №211 від 28.01.2020 не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти порушення вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального; сумнівність яких саме дій позивача (дата вчинення дії, характер та наслідки вчинення такої дії та інші докази вчинення таких дій, показання свідків, працівників) була встановлена контролюючим органом. Отже, при оформленні наказу у контролюючого органу відсутні визначені нормами ПК України підстави для проведення фактичної перевірки позивача.

Крім того, суд зазначив, що аналіз наданих відповідачем доказів, як підстава для видання наказу від 28.01.2020 №211 "Про проведення фактичних перевірок", у сукупності не доводить наявність визначених у п.п.80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України підстав для проведення фактичної перевірки, оскільки не містить інформації про порушення вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Також, суд першої інстанції зазначив, що відсутність у наказі про проведення перевірки №211 від 28.01.2020 періоду діяльності, який буде перевірятися, робить не визначеними коло повноважень податкового органу та свідчить про не обмеження такого періоду, що є порушенням вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нову постанову, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду без надання оцінки доводам щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Також скаржник, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, зазначає, що допущені порушення не вплинули на правильність висновків контролюючого органу та, як наслідок, на законність оскаржуваних рішень.

Серед іншого вказує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки, оскільки під час виходу на перевірку відповідальними працівниками в податковому органі була наявна інформації, що у період з 17.08.2019 по 20.01.2020 Товариство здійснило придбання продукції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (ідентифікаційний код 00372536; місцезнаходження: 09161, Київська область, м. Узин, вул. Симиренка, 2) зареєстровано в якості юридичної особи 20.10.2003, про що зроблено запис в реєстрі 0002739.

Основним видом діяльності позивача є "Виробництво цукру" (КВЕД 2010 - 10.81).

З матеріалів справи вбачається, що в січні 2020 року Головним управлінням ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва спирту та продукції хімічного та технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований.

Перевірку проведено на підставі п.п.80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України згідно з наказом Головного управління ДПС у Київській області №211 від 28.01.2020 та направленнями на перевірку від 29.01.2020 №№ 75,76.

За результатами фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області складено акт про результати фактичної перевірки від 10.02.2020 №45/10-36-32-00-10/00372536 (далі - акт перевірки), в якому посадовими особами контролюючого органу встановлені наступні порушення Товариством з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" вимог податкового законодавства, а саме:

- ТДВ "Узинський цукровий комбінат" не зареєстровано платником акцизного податку з реалізації спирту етилового, чим порушено вимоги п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України;

- за адресою провадження діяльності з виробництва підакцизних товарів Товариством не зареєстровано акцизний склад у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, чим порушено вимоги п.п.230.1.1 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України;

- не обладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового, витратомірів лічильників обсягу виробленої продукції а саме: місце відпуску - спирту етилового денатурованого з виробництва у склад готової продукції; місце відпуску спирту етилового денатурованого зі складу готової продукції на виробництво етанолу як складника бензину; місце відпуску етанолу як складника бензину з виробництва у склад готової продукції; місце відпуску етанолу як складника бензину зі складу готової продукції в автомобільну цистерну, чим порушено вимоги п.п.229.1.8 п. 229.1 ст. 229 та п.п.230.1.1 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України;

- здійснення виробництва спирту етилового денатурованого за відсутності діючої ліцензії на виробництво спирту етилового, чим порушено вимоги ст. 2 Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального";

- оптова торгівля спиртом етиловим денатурованим за відсутності діючої ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим, чим порушено ст. 14 Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального";

- виробництво продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований без внесення такого суб`єкта господарювання до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва Продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, чим порушено вимоги ст. 7 Закону Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Згідно описової частини акту, до таких висновків відповідач прийшов у зв`язку з тим, що за період з 17.08.2019 по 23.01.2020 згідно податкових накладних та розрахунків коригування до них, зареєстрованих в ЄРПН, позивачем реалізовано виготовленої продукції (етанол як складник бензину) в кількості 1908,89 т на загальну суму 34296587,89 грн. Таким чином, на підприємстві на обладнанні, устаткуванні, комунікаціях відбувається процес виготовлення спирту етилового денатурованого, процес його обезводнення (циклогексаном) та облік механічним спиртовимірювальним апаратом типу ВКА 2.

Після обліку механічним спиртовимірювальним апаратом типу ВКА 2 (механічним) спирт етиловий денатурований міцністю 97,497 % об. зберігається в добовій ємності (зливному відділенні), де проходить окремий процес її змішування з додаток Biostable 85T G-Plus.

Отже, підприємство має два етапи виробництва а саме:

1) виробництво спирту етилового денатурованого і його обезводнення до спиртовимірювального апарату типу ВКА 2 (ВКА - 200), НІЖУ (або аналогічного);

2) виробництво продукції хімічного та технічного призначення з використанням спирту етилового денатурованого після спиртовимірювального апарату типу ВКА 2 (ВКА - 200), ШЖУ (або аналогічного).

Зазначено, що оксигенат представляє собою продукцію, яку одержують шляхом зневоднення багатоскладової суміші летких метаболітів, властивих для біохімії спиртового бродіння (одноатомні спирти, етери, альдегіди, кетони та інші супровідні сполуки), збагачену сполуками хімічних перетворень із вибірковим залученням вищезазначених метаболів на проміжній стадії одержання бражного дистиляту та стабілізовану (вуглеводними) добавками на стадії одержання кінцевої товарної продукції.

Враховуючи зазначене вище, спиртовмісна рідина під виглядом етанолу як складника бензину може являти собою як компонент альтернативного виду рідкого палива так і спирт етиловий денатурований, біоетанол або отримані на їх основі синтетичні продукти, що можуть використовуватись як паливо або компоненти палива (добавки на основі біоетанолу та біобутанолу).

На підставі висновків Акта перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 31.03.2020 № щодо застосування до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 34296587,89 грн. за платежем акцизний податок на спирт;

- від 31.03.2020 № щодо застосування до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1000000,00 грн. за платежем Акцизний податок на спирт;

- від 31.03.2020 № щодо застосування до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 80000,00 грн. за платежем Акцизний податок на спирт;

- від 31.03.2020 № щодо застосування до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 68593175,78 грн. за платежем Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- від 31.03.2020 № щодо застосування до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 68593175,78 грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з цим позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про скасування оскаржуваних податкових-повідомлень рішень дійшов висновку, що у зв`язку з допущенням відповідачем процедурних порушень щодо проведення спірної фактичної перевірки, останню слід вважати такою, що проведена незаконно, а прийняті за її результатами акти індивідуальної є неправомірними.

Суд встановив такі порушення щодо проведення перевірки:

1) проведення перевірки відбулось без наявності конкретних підстав;

2) у наказі про проведення перевірки не зазначено чіткого періоду діяльності позивача, який буде перевірятися;

3) фактична перевірка проведена за відсутності будь-якої уповноваженої особи підприємства;

4) виявлені податковим органом порушення є предметом проведення документальної, а не фактичної перевірки.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Що стосується висновків суду першої інстанції про проведення перевірки без наявності підстав, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У свою чергу, відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявність та/або отримання контролюючими органами в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що фактична перевірка позивача проведена на підставі наказу відповідача №211 від 28.01.2020 "Про проведення фактичних перевірок, в якому зазначено, що відповідно до вимог ст.ст. 20, 75, 80 Податкового кодексу України та з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального наказано начальнику управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів організувати проведення фактичних перевірок з 29-30 січня 2020 року тривалістю 10 діб за період діяльності згідно вимогами ст. 102 Податкового кодексу України (п. 1 наказу). Працівникам управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі п.п.80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (об`єктів) згідно з додатком №1 (п. 2 наказу).

Відповідно до витягу з додатку №1 до зазначеного наказу у переліку суб`єктів господарювання зазначено Товариство з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (), адреса об`єкта перевірки: Білоцерківський район, м. Узин, вул. В.Семиренка, буд. 2, дата початку і тривалість перевірки 29.01.2020 - 10 діб, посада та П.І.Б. перевіряючих - заступник начальника відділу Савченко О.Ф., ГДРІ Костюк В.В.

Згідно з актом перевірки, у періоді з 17.08.2019 по 20.01.2020, про що свідчить Єдиний реєстр податкових накладних, підприємство здійснило придбання меляси та меляси бурякової (сировини для виробництва продукції) у кількості 15721,94 т. та бензину марки А-92 та А-95 в кількості 6665,13 літрів.

У періоді з 17.08.2019 по 23.01.2020 згідно з податковими накладними та розрахунками коригування до них, зареєстрованих в ЄРПН, підприємством реалізовано виготовленої продукції (етанол як складник бензину) в кількості 1908,89 т на загальну суму 34296587,89 гривень.

У листі ДПС України від 24.01.2020 №1209/7/99-00-17-02-01-07, зазначено наступне: «Перелік продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 722 (далі - Постанова № 772).

На сьогодні виробники продукції хімічного та технічного призначення (розчинники, етанол, як складник бензину, сольвенти, компоненти, та ін.) виробляють зазначену продукцію під кодами УКТ ЗЕД згідно переліку, визначеного Постановою № 772 до хімічного складу яких входить спирт етиловий переважно з масовою часткою понад 80 відс. об., який у подальшому можливо відділити від денатуруючих добавок та використовувати да виготовлення контрафактної алкогольної продукції.

Згідно з інформацією, яка була надана територіальними підрозділам контролю за обігом підакцизних товарів, роботою з автоматизованим інформаційними системами, підлягають відпрацюванню слідуючі підприємства (відповідно до додатку), які декларують виробництво продукції хімічного призначення.

Враховуючи зазначене необхідно провести фактичні перевірки зазначених суб`єктів господарювання та їх контрагентів з обов`язковим відбором зразків для визначення фізико-хімічних показників та приналежності виробленої продукції до заявленого виробником коду згідно з УКТ ЗЕД. У разі встановлення ризиків, що такими платниками податків здійснюється виробництво продукції, яка відповідає коду 2207 згідно з УКТ ЗЕД, необхідно вжити відповідних заходів реагування».

У додатку до листа ДПС від 24.01.2019 № 1209/7/99-00-17-02-01-07, перераховано список підприємств на яких потрібно провести фактичні перевірки, серед яких зазначено ТОВ «Узинський цукровий комбінат»

Отже, колегія суддів вважає, що відповідач, отримавши в установленому законодавством порядку інформацію від ДПС України (лист від 24.01.2020 №1209/7/99-00-17-02-01-07), яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, мав достатні підстави для проведення фактичної перевірки.

Крім того, з наказу від 28.01.2020 №211 вбачається, що підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ «Узинський цукровий комбінат» вказано п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, тобто така (перевірка) може проводитися за наявності хоча б однієї з таких підстав, як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 22.04.2021 в справі № 640/21536/19 здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Таким чином, відповідач, приймаючи рішення у формі наказу про проведення фактичної перевірки ТОВ «Узинський цукровий комбінат», зазначив у наказі достатні підстави для проведення перевірки та провівши її діяв у спосіб, що визначений нормами ПК України.

З огляду на викладене, безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що у наказі №211 від 28.01.2020 всупереч вимогам абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України відсутні будь-які посилання на конкретні та фактичні підстави призначення фактичної перевірки позивача та, що в ньому не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти порушення вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального; сумнівність яких саме дій позивача (дата вчинення дії, характер та наслідки вчинення такої дії та інші докази вчинення таких дій, показання свідків, працівників) була встановлена контролюючим органом.

Щодо висновків суду першої інстанції про не зазначення у наказі про проведення перевірки чіткого періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, колегія суддів зазначає таке.

Аналіз положень пункту 81.1 статті 81 ПК України свідчить, що до умов допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок є наявність наказу про проведення перевірки, в якому, серед іншого, має бути зазначений період діяльності, який буде перевірятися.

Так, у пункті 1 наказу № 211 від 28.01.2020 зазначено: «Начальнику управління контролю обігом та оподаткуванням підакцизних товарів організувати проведення фактичних перевірок з 29-30 січня 2020 року тривалістю 10 діб, за період діяльності згідно з вимогами ст. 102 Податкового кодексу України».

Відповідно до витягу з додатку № 1 до наказу ГУ ДПС Київській області від 28 січня 2020 року № 211 період діяльності, який буде перевірятися, - відповідно до вимог ст. 102 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже, приписи ст. 102 ПК України передбачають період, за який податковий орган визначає суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом.

За наведеного, необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що відсутність у наказі про проведення перевірки №211 від 28.01.2020 періоду діяльності, який буде перевірятися, робить не визначеними коло повноважень податкового органу та свідчить про не обмеження такого періоду, є порушенням вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що виявлені податковим органом порушення є предметом проведення документальної, а не фактичної перевірки, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовані статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 8.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п. 82.3. ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 5 діб.

З аналізу викладених норм Податкового кодексу України вбачається, що фактичною перевіркою перевіряється наявна у податкового органу інформація про порушення (або можливе порушення) вимог чинного законодавства, зокрема, передбачених у підпункті 80.2.5 пункту 8.2 ст. 80 ПК України.

Як зазначалось, податковий орган на підставі листа ДПС України від 24.01.2020 №1209/7/99-00-17-02-01-07 про можливі порушення платником податків законодавства призначив за місцем провадження діяльності позивача фактичну перевірку позивача без попередження з метою уникнення факту приховування позивачем діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства України.

Тож, безпідставним є висновок суду першої інстанції, що виявлені податковим органом порушення є предметом проведення документальної, а не фактичної перевірки.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що фактична перевірка проведена за відсутності будь-якої уповноваженої особи підприємства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 80.7. ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до направлень на перевірку від 29.01.2020 №75 та №76 розпочалась фактична перевірка позивача. У зазначених направленнях директор ТДВ «Узинський ц/к» - Крот Леонід Павлович зазначив про те, що йому пред`явлено службове посвідчення та відповідне направлення й вручено йому копію наказу на проведення фактичної перевірки №211.

Крім того, в акті перевірки від 10.02.2020 зазначено: «Перевірку здійснено в присутності представників Крот Л.П. (директор) Похилько О.О. (головний бухгалтер)».

Отже, висновки суду першої інстанції про здійснення фактичної перевірки за відсутності будь-якої уповноваженої особи підприємства є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у зв`язку з допущенням відповідачем процедурних порушень щодо проведення спірної фактичної перевірки, прийняті за її результатами акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправним і скасуванню.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Водночас підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

За наслідками апеляційного розгляду цієї справи суд апеляційної інстанції встановив, що контролюючий орган під час призначення та проведення перевірки діяльності позивача процедурних порушень, про які зазначає позивач, не допустив, відповідно, перевірка проведена законно і прийняті акти індивідуальної дії, за результатами проведення такої перевірки, є правомірними.

Крім того, у справі № 320/3824/20 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Київській області від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 №, Верховний Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, надав правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, та законності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у справі, що розглядається.

Отже, правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 №, від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 № встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, посилання позивача на допущені відповідачем порушення під час проведення перевірки Товариства, що, на його переконання, має безумовним наслідком скасування податкових повідомлень-рішень, є фактично додатковим обґрунтуванням позовних вимог, заявлених у справі № 320/3824/20.

Щодо наданого позивачем висновку експерта від 02.02.2022 № 01/01-22 у адміністративній справі № 320/8042/21, колегія суддів зазначає наступне.

Подання такого висновку позивач обґрунтував неможливістю його подачі до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що експертиза проведена після ухваленням судом першої інстанції рішення суду.

З вказаного висновку вбачається, що за наданими на дослідження документами, зазначена в акті Головного управління ДПС у Київській області від 10.02.2020 р. №45/10-86-82-00-10/00372586 реалізація ТДВ «Узинський цукровий комбінат» в період з 17.08.2019 по 23.01.2020 продукції (етанол як складник бензину) в кількості 1 908,89 т. на загальну суму 34 296 587,89 грн, підтверджується частково в розмірі 49,631 т. на загальну суму 843 727,00 грн, з ПДВ. Виробництво ТДВ «Узинський цукровий комбінат» етанолу як складника бензину, за результатами дослідження, документально підтвердити не видається за можливе.

Дослідивши вказаний висновок, колегія суддів зазначає, що юридична оцінка обставин справи має бути надана саме судом за результатами її розгляду та ґрунтуватися на правильному застосуванні норм матеріального права, а висновок судового експерта у справі не є безумовною підставою для звільнення від доказування у цьому спорі.

Дійсно серед засобів доказування, на підставі яких встановлюються обставини у справі, є висновки експертів.

Водночас висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні (стаття 108 КАС України).

Сукупність наведених норм процесуального права свідчить, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Втім, в силу вимог Закону лише суд може встановити прийнятність чи неприйнятність певного документа внаслідок його недійсності, надати правову оцінку обставинам, а також правильності застосування відповідної норми права.

Колегія суддів зазначає, що підсумування викладені експертом у Висновку № 01/01-22 стосуються, виявлених контролюючим органом, порушень ТОВ "Узинський цукровий комбінат" вимог податкового законодавства щодо виробництва етилового спирту, продукції хімічного та технічного призначення з використанням етилового спирту та його (їх) реалізації, тобто встановлених податковим органом обставин господарської діяльності за наслідками проведеної перевірки, тоді як підставою цього позову про скасування податкових повідомлень-рішень є мотиви про недотримання податковим органом процедури призначення та проведення податкової перевірки.

Тобто, Висновок № 01/01-22 не має прямого відношення до предмету цього позову, а наведені у Висновку спеціальні знання не входять до предмету доказування, тому колегія суддів його не приймає.

Щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає таке.

В обґрунтування цих доводів, скаржник, посилаючись, зокрема, на постанову Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, вказує, що оскільки позивач скористався процедурою адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, яка закінчилась 23.06.2020 (день отримання позивачем рішення про розгляд скарг), а звернувся до суду з цим позовом 06.07.2021, то останній пропустив місячний строк звернення до суду, передбачений п. 56.19. ст. 56 Податкового Кодексу України.

Проте, скаржник не врахував, що позивач реалізував право на звернення до суду під час вперше поданої позовної заяви у справі № 320/3824/20, з якою звернувся у травні 2020 року, тобто в строк, який визначається з урахуванням приписів ст. 122 КАС України, тому посилання скаржника на пропуск спеціального строку (п. 56.19. ст. 56 ПК України) звернення до суду з позовною заявою, яка подана з інших підстав, є безпідставним.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20 дійшов висновку, що після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 суди повинні уникати формального підходу при застосуванні її висновків, зокрема не допускати випадків скасування судових рішень з мотивів пропуску строку звернення до суду, ухвалених відповідно до усталеної на той час судової практики, лише на тій підставі, що станом на час ухвалення судового рішення змінилось тлумачення Верховним Судом відповідної норми права з цього питання.

Отже, підстави для залишення адміністративного позову без розгляду відсутні, тому колегія суддів відхиляє доводи скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування податкових повідомлень-рішень.

Оскільки суд першої інстанції викладеного не врахував, то колегія суддів, керуючись положеннями ст. 317 КАС України, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги відповідача та необхідність скасування рішення суду з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від "11" жовтня 2021 р. скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано "13" липня 2022 р.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
СуддіО.Є. Пилипенко
Я.М. Собків