Справа № 260/3951/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 рокум. Ужгород№ 260/3951/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.

за участі представників

відповідача 4: Пайда М.І.

третьої особи 2: Гальчишак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бодрог" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 Ужгородського міського голови, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Гулієв Руфат, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП", Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 липня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 11 липня 2022 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бодрог" (далі позивач, ТОВ "Бодрог") звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (далі відповідач 1, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради), ОСОБА_1 - Ужгородського міського голови (далі відповідач 2, ОСОБА_1 ), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (далі відповідач 3, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради), ОСОБА_2 (далі відповідач 4, ОСОБА_3 ), яким просить визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG", а також, визнати протиправними дії Андріїва Богдана Євстафійовича, міського голови, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо підготовки та включення до порядку денного засідання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року завідомо неправомірного проєкту рішення.

Підставою для звернення до суду є, на думку позивача, ухвалення рішення виконавчим комітетом Ужгородської міської ради поза межами повноважень з порушенням порядку зміни санітарно-захисних зон; протиправні дії посадових осіб органу місцевого самоврядування із підготовки проєкту та його внесення на розгляд засідання виконавчого комітету.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ "Бодрог", у відповідності до договору оренди землі від 26.02.2007 року (з наступними змінами), є орендарем двох суміжних земельних ділянок з кадастровими номерами: :20:001:0098 площею 0,6001 га в м. Ужгороді, вул. 8 Березня для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та :20:001:0124 площею 0,77 га в м. Ужгороді, вул. 8 Березня, 48, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Орендодавцем від імені територіальної громади міста Ужгорода виступає Ужгородська міська рада, форма власності обох земельних ділянок - комунальна. Так, на земельній ділянці з кадастровим номером :20:001:0098 площею 0,6001 га за адресою АДРЕСА_1 , ТОВ "Бодрог" збудовано торговий центр "Vega", що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2020 року за № 222792107 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2020 року за №222795426. Земельну ділянку з кадастровим номером :20:001:0124 площею 0,77 га за адресою АДРЕСА_1 Позивач передав в користування на умовах суборенди ОСОБА_4 для будівництва (договір суборенди землі від 23.10.2015 року). В подальшому в 2019 році на підставі зміненого цільового призначення земельної ділянки позивачем щодо цієї земельної ділянки було укладено новий договір суборенди землі з ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури в АДРЕСА_1 . Істотною умовою договору було застереження про дотримання обмеження щодо використання земельної ділянки в частині дії санітарно-захисних зон навколо об`єкта АЗС площею 0,3590 га (пункти 25-26).

Вказує, що відповідно до норми пункту 5.32. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 року за № 173, відстань від автозаправочних станцій з підземними резервуарами для зберігання рідкого палива до меж ділянок дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів, лікувально-профілактичних закладів, до стін житлових та інших громадських будівель і споруд, дитячих ігрових майданчиків і місць відпочинку населення слід приймати за розрахунком забруднення атмосферного повітря шкідливими викидами АЗС, але не менше 50 м.

Однак, як стверджує позивач, всупереч вихідним даним (містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки), дозвільним документам на будівництво та нормам містобудівної документації "Детальний план території, обмеженої вулицями Олександра Богомольця, Степана Вайди, 8-го Березня та Тиводара Легоцького", затвердженої рішенням Ужгородської міської ради від 28.08.2018 року за № 1220 "Про затвердження містобудівної документації" (зі змінами від 23.07.2020 року за №2065), ОСОБА_2 здійснює будівництво, що не відповідає дозвільним документам на виконання будівельних робіт за проектом, який в свою чергу не відповідає вимогам ДБН 6.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій" та ДСП 173-96.

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувся до Ужгородської міської ради про зміну розміру санітарно-захисної зони АЗС "WOG", що знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , та надав науковий звіт за результатами санітарно-епідеміологічної оцінки від 27.04.2021 року за № 22/924, виконаний державною установою "Інститут громадського здоров`я імені О.М. Марзєєва Національної Академії медичних наук України" та 14.07.2021 року виконавчий комітет Ужгородської міської ради за ініціативою міського голови ОСОБА_1 , який вніс пропозицію про включення до порядку денного проект рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" без попереднього обговорення членами виконавчого комітету та без оприлюднення у передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації", ухвалив рішення № 325 про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді у розмірі 25 м на підставі наукового звіту за результатами санітарно-епідеміологічної оцінки № 22/924 від 07.04.2021 року, наданим ДУ "Інститут громадського здоров`я ім.О.М. Марзєєва НАН України".

Таке рішення та дії відповідачів щодо його складення і ухвалення вважає такими, що не відповідають вимогам статті 50 Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", суперечать Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів ДСП 173-96 з огляду на те, що затвердження зміни розмірів санітарно-захисної зони від діючої АЗС належить до повноважень Голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а не до повноважень органів місцевого самоврядування та його виконавчих органів, зокрема делегованих.

Ухвалою судді від 13.09.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

04.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради, зі змісту якого вбачається, що виконавчий комітет Ужгородської міської ради не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необгрунтованими та зазначає, що оскаржене рішення було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому зазначає, що позивачем не доведено безпосереднє порушення його прав прийнятим рішенням.

Що стосується твердження позивача про порушення процедури прийняття спірного рішення, зазначає, що проект рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" був опублікований на офіційному сайті Ужгородської міської ради www.rada-uzhgorod.gov.ua 22.06.2021 року, тобто за 16 днів до його розгляду на засіданні виконавчого комітету Ужгородської міської ради 14.07.2021 року. Отже, як слідує з вищенаведеного, проект оскаржуваного рішення у відповідності до пункту 3 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та згідно із Регламентом був оприлюднений у встановлені Законом терміни.

Так, 13.07.2021 року начальник управління містобудування та архітектури звернувся з листом № 227/26.01-22 до міського голови щодо включення в порядок денний чергового засідання виконавчого комітету 14.07.2021 року проекту рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" який 13.07.2021 року був погоджений міським головою. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання виконавчого комітету Ужгородської міської ради 14.07.2021 року за доповнення та порядок денний в цілому, а також за проект рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" члени виконавчого комітету проголосували одноголосно.

Відтак, на думку представника відповідача 1, спірне рішення прийнято було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (далі третя особа 1, ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП").

Ухвалою суду від 02.11.2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (далі третя особа 2, ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області).

05.11.2021 року відповідачем 4, ОСОБА_5 , надано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, вважає такий безпідставним, надуманим і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що діяльність відповідача 4, пов`язана з будівництвом, не суперечить вказаному договору і ніяким чином не зачіпає інтереси позивача в даному випадку. Оскаржуване рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 325 від 14.07.2021 року не стосується та не впливає на права, обов`язки чи законні інтереси позивача і ним в належний спосіб не доведена наявність його порушеного права. Саме ж будівництво будинків на об`єкті "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 48 "а" є таким, що здійснено без жодних порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозвільних документів на будівництво та норм містобудівної документації, про що свідчить їх здача в експлуатацію.

На підтвердження вказаного надано копію виданого управлінням Державного архітектурно- будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради сертифіката готовності ЗК № 39 від 08.10.2021 року, згідно якого об`єкт будівництва «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 48 "а" прийнято в експлуатацію. Зазначає, що перед видачею вищенаведеного сертифікату готовності орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє дотримання забудовником затвердженої містобудівної землевпорядної документації та інших законодавчих актів чинних на території України, а також отримання дозвільних документів на будівництво, як того вимагає чинне законодавство України.

Таким чином, збудовані відповідачем 4 будинки на об`єкті будівництва "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул, 8-го Березня, 48 "а"" відповідають затвердженій містобудівній землевпорядній документації та іншим чинним на території України законодавчим актам в сфері містобудування.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року залучено до участі у справі № 260/3951/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі третя особа 3, Держпродспоживслужби).

23.11.2021 року представником третьої особи 1 - ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" надано пояснення, зі змісту яких вбачається, що ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" погоджується з доводами позивача з приводу незаконності оскарженого рішення та окрім того вважає його таким, що порушує інтереси ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП", а також перешкоджає його законній діяльності з огляду на те, що ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" є власником комплексу АЗС, що знаходиться по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді. Порушення інтересу полягає, зокрема, але не виключно у обмеженні проектних потужностей АЗС у зв`язку із скороченням санітарно-захисної зони з встановлених мінімально нормативних 50 м до 20 м, що в свою чергу призведе до недоотримання прибутку від продажу того чи іншого виду пального.

Зауважує, що оскаржуване рішення виконкому суперечить та не узгоджується з наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 29.10.2019 року № 219-М, яким було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, тобто поряд з комплексом АЗС належного позивачу на праві власності. Пунктом 5 вище згаданих містобудівних умов замовника зобов`язано розмістити об`єкти будівництва з врахуванням санітарно-захисної зони навколо АЗС - на відстані не менше 50 м.

Враховуючи вище викладене, прийняте відповідачем 1 оскаржуване рішення не тільки не відповідає вимогам чинного законодавства та будівельних норм, а й створює перешкоди в діяльності АЗС, зокрема, але не виключно в силу вище вказаних вимог п. 10.8.22 ДБН Б.2.2-12:2019 позбавляє Товариство можливості на здійснення будь-яких дій щодо реконструкції АЗС шляхом зміни її проектних потужностей чи вчинення інших дій необхідних для забезпечення потреб та цілей суб`єкта господарювання ТОВ "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП".

Окрім того, прийняття Відповідачем 1 рішення про погодження скорочення СЗЗ з мінімально допустимих 50 м до 20 м суперечить принципу пріоритету вимог екологічної безпеки, який закріплений у ст. 5 ЗК України.

23.11.2021 року представником ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області надано пояснення зі змісту яких, встановлення чи зміна зменшення/збільшення санітарно- захисної зони здійснюється відповідно до певного порядку та законодавством встановлено необхідність проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, а також видача відповідного висновку.

Щодо рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №325 від 14.07.2021 року "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG", зауважує, що Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не визначено повноваження органів місцевого самоврядування щодо затвердження санітарно-захисних зон автозаправних станцій.

09.12.2021 року представником Держпродспоживслужби надано пояснення зміст яких зводиться до аналогічних, наданих ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області письмових пояснень.

В судовому засіданні представник відповідача 4 проти позову заперечив, зазначаючи про те, що оскаржене рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" жодним чином не порушує прав чи інтересів позивача, будівництво здійснено без жодних порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозвільних документів на будівництво та норм містобудівної документації, про що свідчить їх здача в експлуатацію, відтак, вважає, що відсутні підстави для скасування оскарженого рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради, яким затверджено санітарно-захисну зону АЗС, погоджуючись з доводами позивача з приводу незаконності оскарженого рішення, оскільки законодавством не визначено повноваження органів місцевого самоврядування щодо затвердження санітарно-захисних зон, крім того, встановлення чи зміна зменшення/збільшення санітарно- захисної зони здійснюється відповідно до певного порядку, який в даному випадку не дотримано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку представників відповідача 4 та третьої особи 2, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що ТОВ "Бодрог" є орендарем земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :20:001:0124, що підтверджується договором оренди землі від 26.02.2007 року. Площа земельної ділянки становить 0,77 га.

Крім того, ТОВ "Бодрог" є орендарем земельної ділянки площею 0,60 га, яка знаходиться за адресою м. Ужгород, вул.8 Березня, 48 "в", кадастровий номер :20:001:0098, яка є суміжною із земельною ділянкою кадастровий номер :20:001:0124.

Згідно договору суборенди землі від 03.09.2019 року ТОВ "Бодрог" надало в суборенду ОСОБА_4 земельну ділянку (кадастровий номер :20:001:0098) в строкове платне користування для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Строк Договору суборенди до 21.12.2022 року. За умовами Договору суборенди орендар зобов`язаний: не вчиняти дій, які б перешкоджали суборендареві користуватися Земельною ділянкою; вимагати від іншої сторони дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які охороняються.

Станом на час судового розгляду справи на суборендованій земельній ділянці знаходиться об`єкт завершеного будівництва "Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_2 звернувся до Ужгородської міської ради про зміну розміру санітарно-захисної зони АЗС "WOG", що знаходиться на суміжній земельній ділянці за адресою м. Ужгород, вул. 8 Березня, 46.

13.07.2021 року начальник управління містобудування та архітектури звернувся з листом № 227/26.01-22 до міського голови щодо включення в порядок денний чергового засідання виконавчого комітету 14.07.2021 року проекту рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG", який 13.07.2021 року був погоджений міським головою. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання виконавчого комітету Ужгородської міської ради 14.07.2021 року за доповнення та порядок денний в цілому, а також за проект рішення "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" члени виконавчого комітету проголосували одноголосно.

Відтак, 14.07.2021 року Ужгородською міською радою прийнято рішення за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

Так, в обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що повноваження щодо затвердження змінених розмірів санітарно-захисної зони віднесено до повноважень голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що підтверджується відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 29.06.2021 року № 04.2/2967-21.

Відтак, суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття Ужгородською міською радою спірного рішення в контексті наявності відповідних повноважень.

При цьому суд констатує, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року за № 667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, згідно п. 1 якого, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 11 вказаного Положення визначено, що Держпродспоживслужбу очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки.

Голова Держпродспоживслужби здійснює повноваження у сфері санітарного законодавства, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення в частині виконання функції щодо затвердження та підписання передбачених законодавством документів, повноваження щодо затвердження та підписання яких належить до компетенції головного державного санітарного лікаря України (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників).

Так, п. 5.4. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 року за № 173 (далі - ДСП 173-96), визначено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Згідно з п. 5.9 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ від 19.06.1996 року № 173 "Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" розміри санітарно-захисних зон для нових видів виробництв, підприємств та інших виробничих об`єктів з новими технологіями, а також зміна цих зон (збільшення чи зменшення згідно з пунктом 5.7) затверджуються Головою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на підставі результатів проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи відповідних матеріалів.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" прийнято з порушенням норм чинного законодавства - поза межами повноважень виконавчого комітету Ужгородської міської ради, що свідчить про незаконне привласнення виключних повноважень голови Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та грубим порушенням норм Конституції України та не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу відповідачем 1, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень, не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності спірного рішення, а також достатності у відповідача повноважень на його прийняття.

Що стосується вимоги позовної заяви про визнання протиправними дій ОСОБА_1 (як міського голови), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо підготовки та включення до порядку денного засідання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року завідомо неправомірного проєкту спірного рішення, суд зазначає наступне.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, необхідно зважати на ефективність такого захисту.

Вказаний висновок узгоджується з ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003).

Крім того, у відповідності до визначення, наведеного у Науково практичному коментарі до Кодексу адміністративного судочинства України, дія - активна поведінка органу чи посадової особи, та об`єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Наслідком розв`язання публічно правового спору у справах про оскарження рішення є визнання його протиправним та скасування (визнання нечинним) повністю або частково або відмова у задоволенні такої вимоги, при цьому, вимога про визнання протиправними дій по підготовці такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком задоволення позову в частині визнання протиправним рішення, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення позову щодо визнання протиправним та скасування рішення, оскільки саме оскарженим рішенням Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG" породжуються права та обов`язки у сфері публічно - правових відносин (а не діями міського голови Ужгородської міської ради Андріїва Б.Є. чи Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради при підготовці вказаного рішення).

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо питання порушених прав та інтересів скаржника в межах розглядуваної справи, то такі полягають в тому, що ТОВ "Бодрог" як орендар земельної ділянки, що передана в суборенду замовнику Об`єкта будівництва та на якій здійснювались будівельні роботи, має право насамперед на дотримання суборендарем умов Договору суборенди, в частині і зокрема дотримання останнім режиму СЗЗ, а також в нестворенні перешкод у користуванні ТОВ "Бодрог" суміжною земельною ділянкою, яка використовується для обслуговування торгового центру з трансформаторною підстанцією.

За усталеною практикою ЄСПЛ особа має право на судовий захист навіть у випадку, коли рішення суб`єкта владних повноважень саме по собі не тягне за собою безпосереднього негативного ефекту, якщо таке рішення створює неминуче покладення на заявника обов`язків і обмежень в майбутньому, тобто заявник в результаті прийняття цього рішення змушений "змінити свою поведінку" та "зазнає ризику переслідування".

У справі "Сєйдіч і Фінці проти Боснії і Герцеговини" Уряд країни посилався на те, що законодавство, на яке скаржились заявники де-факто і де-юре не породжувало само по собі ніяких наслідків для заявників, проте ЄСПЛ відхилив ці доводи уряду, зазначивши, зокрема у п. 28, що "заявники можуть стверджувати, що певний закон порушує їхні права, незважаючи на відсутність конкретних заходів з його застосування, у разі, якщо вони належать до категорії людей, права яких можуть виявитися безпосередньо зачепленими таким законом, або якщо вони змушені змінити свою поведінку, щоб не наразитися на ризик зазнати судового переслідування".

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ і в п. 33-34 рішення у справі "Берден проти Сполученого Королівства".

Таким чином, позивач у даній справі є належним та його права підлягають судовому захисту у встановлений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бодрог" (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. 8 Березня, 48а ) до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3 ), ОСОБА_1 Ужгородського міського голови (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" (м. Луцьк, вул. Єршова, 1 ), Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 39 А ), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1 ), про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14 липня 2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

3. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті