Справа № 280/3848/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3848/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року (суддя Лазаренко М.С., повний текст рішення складений 05.10.2021) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)»

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія № 55», що полягають у встановленні в камері, де перебуває ОСОБА_1 , відеокамери кут огляду якої спрямований безпосередньо на ліжко ОСОБА_1 ;

- зобов`язати адміністрацію Державної установи «Софіївська виправна колонія № 55» змінити розташування камери відеоспостереження таким чином, щоб не охоплювало ліжко ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на момент виникнення спірних правовідносин відбував покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі «Софіївська виправна колонія № 55».

На переконання ОСОБА_1 у камері, де він відбував покарання, камера відеоспостереження розташована з порушенням норм законодавства, а саме кут огляду камери відеоспостереження охоплює ліжко останнього.

ОСОБА_1 вважає, що розташування камери таким чином принижує його честь і гідність. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що у камері, де останній відбував покарання, відсутнє місце для переодягання, таким чином ОСОБА_1 переодягається на ліжку. Вказані обставини щодо постійного спостереження за його спальним місцем викликали у нього порушення сну, почуття приниження, пригніченості, завдають моральних та фізичних незручностей.

Вважаючи протиправними дії Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» щодо способу розташування камери відеоспостереження, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Статтею 103 Кодексу передбачено, що адміністрація колонії має право використовувати аудіовізуальні, електронні й інші технічні засоби для попередження втеч та інших кримінальних правопорушень, порушень встановленого законодавством порядку відбування покарання, отримання необхідної інформації про поведінку засуджених.

Адміністрація колонії зобов`язана повідомити засуджених про застосування технічних засобів нагляду і контролю.

Перелік технічних засобів нагляду і контролю та порядок їх використання визначаються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

З метою врегулювання порядку виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за № 1010/32462).

Розділом ХХІІІ Правил врегульовано питання щодо нагляду за засудженими.

Пунктом 1 вказаного розділу передбачено, що нагляд за засудженими є системою заходів, спрямованих на забезпечення відбування та виконання кримінальних покарань у виді обмеження та позбавлення, довічного позбавлення волі та арешту шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених та безпеки персоналу установ виконання покарань.

Для забезпечення нагляду за поведінкою засуджених у відділеннях соціально-психологічної служби, локальних секторах, камерах, прогулянкових двориках, у місцях їх праці, їдальнях, клубах, медичних частинах та лікарняних закладах адміністрацією установ виконання покарань встановлюються відеокамери, про що засуджений інформується під підпис.

Кут огляду відеокамер, які встановлені у жилих приміщеннях та камерах, не має охоплювати санітарні вузли.

Нагляд за допомогою відеокамер здійснюється персоналом установ виконання покарань однієї статі із засудженими.

Забороняється встановлювати відеокамери у приміщеннях (камерах), в яких проводяться медичні обстеження (огляди) засуджених, особистий обшук з роздяганням, жилих кімнатах тривалих побачень, а також у лазнях, роздягальнях, душових та туалетних кімнатах.

З метою забезпечення режиму у виправних та виховних колоніях, попередження втеч та інших кримінальних правопорушень, а також порушень встановленого законодавством порядку відбування покарання наказом Міністерства юстиції України від 26.06.2018 № 2025/5 затверджено Порядок використання технічних засобів нагляду і контролю у виправних та виховних колоніях Державної кримінально-виконавчої служби України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2018 за № 766/32218).

Пунктом 8 розділу 5 Порядку визначено, що відеокамери у виправних/виховних колоніях встановлюються:

у внутрішній та зовнішній заборонених зонах;

на КПП з пропуску людей і транспорту, КПП між житловою та виробничою зонами;

в місцях несення служби персоналом;

на території та об`єктах житлової й виробничої зон;

у коридорах кімнат проведення тривалих побачень;

у приміщенні для проведення короткострокових побачень;

біля входу та у коридорах, на сходових клітках, у службових та підсобних приміщеннях структурних дільниць та секторів, у камерах ДІЗО/К/ПКТ(ОК), секторів максимального рівня безпеки та прогулянкових двориках;

у жилих приміщеннях та камерах дільниці посиленого контролю;

між зовнішніми та внутрішніми дверима кімнат для проведення тривалих побачень із засудженими до довічного позбавлення волі;

по огорожі дільниці соціальної реабілітації та дільниці соціальної адаптації;

у кімнатах прийому та видачі посилок і передач;

у приміщеннях чергової частини, чергової варти та центру спостереження;

у спеціальному транспорті для перевезення засуджених.

Кут огляду відеокамер, які встановлені у жилих приміщеннях та камерах дільниці посиленого контролю, у камерах ДІЗО/К/ПКТ(ОК) та секторів максимального рівня безпеки, не повинен охоплювати санітарні вузли та душові.

Для роботи в умовах обмеженої освітленості, вечірній та нічний час відеокамери оснащуються інфрачервоним підсвічуванням.

Судом встановлено, що матеріали адміністративної справи містять розписку, відповідно до якої засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереджений про те, що периметр установи охороняється собаками вільного вартування, на території установи ведеться відео зйомка. Ознайомлений зі ст. 134 п. 15, ст. 107 КВК України та ст. 63 Конституції України.

Також судом встановлено, що камера відеоспостереження, де відбував покарання ОСОБА_1 , розміщена відповідно до вимог законодавства.

Доводи про неправильність встановлення камери відеоспостереження не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

При цьому суд апеляційної інстанції не перевіряє обґрунтованість та не надає оцінку поясненням ОСОБА_1 , що за моніторами відеоспостереження постійно перебувають посадові особи жіночої статті, оскільки вказані доводи не були покладені в основу заявленого позову та, відповідно, не досліджувалися судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта з приводу того, що відповідач діє всупереч вимогам законодавства, адже апелянт не давав дозволу на збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації про нього, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Абзацом 2 пункту 3 статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення адміністрацією установ виконання покарань відеокамер є одним із способів нагляду за засудженими, який передбачено чинним законодавством.

З наведеного слідує, що чинним законодавством не вимагається додаткового дозволу ОСОБА_1 на застосування технічних засобів нагляду і контролю щодо нього.

Як вже було зазначено судом раніше, адміністрація колонії зобов`язана повідомити засуджених про застосування технічних засобів нагляду і контролю, про що засуджений інформується під підпис.

Судом встановлено, що відповідачем дотримано відповідну вимогу чинного законодавства, що також не спростовується самим позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 280/3848/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 14 липня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 14 липня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова