Справа № 295/16543/21
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2022-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира:

у складі головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Капустинської Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Булій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради щодо неправомірних дій посадовців Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради, щодо невручення для виконання постанови про адміністративне правопорушення згідно ст. 279-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради щодо неправомірних дій посадовців Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради, щодо невручення для виконання постанови про адміністративне правопорушення згідно ст. 279-1 КУпАП. В обгрунтування позовних вимог вказав, що постанова муніципальної інспекції серії РАП № 302633679 від 20 липня 2021 р. була складена та направлена з порушенням вимог ст. 279-1 КУпАП, а саме: в постанові вказана адреса реєстрації автомобіля, а не власника; постанова була направлена за адресою реєстраціє авто, а не за місцем реєстрації фізичної особи - власника авто, як того вимагає ст. 279-1 КУпАП. Внаслідок недбалості посадовців Муніципальної інспекції він не міг отримати та виконати постанову. Крім того, не виконавши постанову своєчасно на нього поширена вимога сплати штрафу згідно ст. 308 КУпАП, а саме не 170 грн. як всім громадянам, а 1 048 грн. + комісії банків. Це з пенсії 2 900 грн. 06.12.2021 р. він звернувся до Муніципальної інспекції вх. № 9516 від 06.12.2012 р., з проханням вручити йому постанову про скоєння адмінправопорушення для її виконання але йому було відмовлено.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог вважаючи їх необгрунтованими.

Судом встановлено.

Інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Дяковим Д.В. 02.07.2021 р. о 11.23 год. було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Хлібній, а саме в районі будинку 18 м. Житомир, чим порушено п. п. 3.34 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами) (далі - Правила) відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт порушення п. п. 3.34 п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху було зафіксовано технічним засобом (планшетом) LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2 із заводським номером ЕМ, який має експертний висновок Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, який видано 24.12.2020 року з терміном дії до 24.12.2023 року та сертифікат відповідності Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), який видано 27.05.2021 р. (а. с. 49-51).

Матеріали справи містять фотодокументи із зображенням декількох ракурсів автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 із відображенням дати та часу фотофіксації, відповідних географічних координат (а. с. 51).

В результаті отриманої інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів було встановлено, що відповідальною особою, за якою зареєстровано транспортний засіб з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 є власник такого транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, інспектором з паркування в повному обсязі дотримано вимоги ч.1 ст.14-2 КУпАП щодо встановлення відповідальної особи, яка несе адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в напівавтоматичному режимі, зафіксоване 02.07.2021 року о 11.23 год. по вул. Хлібній, а саме в районі будинку 18 м. Житомир в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

20.07.2021 р. інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 302633672 до повідомлення серії ІЖ № 00001364 від 02.07.2021 р.

Суд критично відноситься до позиції позивача на те, що постанова була направлення за адресою реєстрації авто, а не за місцем реєстрації (проживання останні 7 років) фізичної особи-власника авто є необґрунтованим, так як інспектор з паркування муніципальної інспекції, виконуючи прямі приписи ст. 279-1 КУпАП, направив постанову про накладення адміністративного стягнення винесену відносно Позивача рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (а. с. 52-55).

Слід звернути увагу, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи, а саме: АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 279-1 КУпАП вбачається, що днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №302633672 до повідомлення серії ІЖ №00001364 від 20.07.2021 року було повернуто до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради 20.09.2021 р. у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а. с. 55).

Суд звертає увагу, що Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положення ст. 300-1 КУпАП вказують, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Керуючись вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про виконавче провадження» муніципальна інспекція Житомирської міської ради надіслала до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про примусова виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, яка винесена відносно ОСОБА_1 (а. с. 56).

Щодо позовних вимог про відшкодування моральних збитків ОСОБА_1 , судом встановлено.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5).

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Під час визначення розміру відшкодування також обов`язково дотримуватися принципів розумності і справедливості.

Суд вважає, що у позовній заяві не наведено жодного причинно-наслідкового зв`язку між діями посадових осіб муніципальної інспекції Житомирської міської ради, що призвели до моральних страждань позивача. Сам факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, в межах чинного законодавства, інспектором з паркування муніципальної інспекції не може бути підставою для стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Правова позиція суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» внесено зміни до законодавчих актів, що регулюють в тому числі питання контролю за дотримання Правил дорожнього руху в частині стоянки та зупинки транспортних засобів. Пунктом 4 Прикінцевих положень вказаного Закону органам місцевого самоврядування рекомендовано вжити заходів щодо збільшення чисельності посадових осіб місцевого самоврядування для прийняття на службу в органи місцевого самоврядування інспекторів з паркування.

Муніципальна інспекція діє на підставі положення, яке затверджено рішенням Житомирської міської ради від 25.03.2021 №93 «Про внесення змін до Положення про муніципальну інспекцію Житомирської міської ради» (а. с. 44-47).

Статтею 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою та третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою та третьою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.06.2021 № 572 «Про уповноваження інспекторів з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення» уповноважено спеціалістів 1-ї категорії інспекторів з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,3 статті 122 (в частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладати адміністративні стягнення (а. с. 48).

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовано в режимі фотозйомки, інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення). Оскільки технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення інспектором з паркування винесено після встановлення особи, визначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 2791 КУпАП, за матеріалами фотофіксації 02.07.2021 року інспектором з паркування муніципальної інспекції складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІЖ №00001364, яке було залишено на лобовому склі транспортного засобу НОМЕР_1 .

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності містить відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядатиметься справа. Також містить інформацію про технічний засіб яким здійснено фотофіксацію адміністративного правопорушення, посилання на офіційний Веб-сайт: https://my.zt-rada.gov.ua/Inps муніципальної інспекції Житомирської міської ради де розміщено фото/ відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена в частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що у разі якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами та доповненнями).

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальника.

Відповідно до п.8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР у підрозділі 3 пунктом 3.34 Правил дорожнього руху України передбачено дорожній знак «Зупинку заборонено». Забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть,- до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку 3.34 поширюється на той бік дороги на якому його встановлено.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п.15.1 Правил дорожнього руху зупинка та стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Правовою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідність відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 94, 158-163, КАС України, суддя, Закону України «Про дорожній рух», Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Муніціпальної інспекції Житомирської міської ради щодо неправомірних дій посадовців Муніціпальної інспекції Житомирської міської, щодо невручення для виконання постанови про адміністративне правопорушення згідно ст. 279-1 КУпАП, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка