Справа № 308/8398/20
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8398/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Козак А.М.,

представника позивача - Ластівка В.І.,

представника відповідача - Зубенка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого дії представник - Бровді Михайло Степанович, до Закарпатської митниці Держмитслужби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого дії представник - Бровді М.С., звернувся в суд з позовною заявою до виконувача обов`язків начальника Закарпатської митниці ДМС України Богаш О.Я., третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем від 12.11.2020 та на підставі ст. 48 КАС України постановлено замінити первісного відповідача у справі - виконувача обов`язків начальника Закарпатської митниці ДМС України Богаш О.Я. на належного відповідача - Закарпатську митницю Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що за протоколом про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 08.07.2020 та постановою в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020, позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення митних правил у відповідності до ч. 3 ст. 481 МК України, а саме за не вивезення товару - мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , у строк не пізніше ніж до 24.06.2020, тобто перевищення такого строку більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Позиція Закарпатської митниці Держмитслужби одностайно зводиться до того, що позивач ОСОБА_1 повинен був вивезти ввезений ним 26.04.2019 мотоцикл марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , у строк не пізніше тою до 24.06.2020.

При складенні протоколу про порушення митних правил, обґрунтуванні прийнятої постанови відповідач посилається на ч. 1 ст. 380 МК України (строки тимчасового ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування), ч. ч. 2, 4, 5, 6 ст. 380 МК України, ч. 5 ст. 255 МК України (митне оформлення), ст. 458 МК України (порушення митних правил).

Вважають постанову Закарпатської митниці ДМС України від 11.08.2020 незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

26.04.2019, о 01 год. 29 хв. через пункт пропуску «Вилок - Тісабеч» Закарпатської митниці ДФС, громадянином Угорщини ОСОБА_1 ввезено в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особистого користування» мотоцикл марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 .

12.04.2020 ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

21.04.2020 ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , на підставі п.2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

08.05.2020 ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС повторно подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи на території України, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

20.06.2020 ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на посилення карантинних заходів на території Закарпатської області, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19, до послаблення вказаних заходів.

Листом № 7.7-08-1/7.7-18/29/4044 від 22.06.2020 Закарпатська митниця Держмитслужби на звернення від 23.04.2020 № 7532/12-29 щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу повідомила, що датою зворотного вивезення транспортного засобу мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , може бути визначено не пізніше, ніж 24.06.2020.

23.06.2020 на адресу в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , з повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу зв`язку з перебуванням за кордоном за адресою: АДРЕСА_2, та у тому числі посиланням на можливе інфікування коронавірусною інфекцією «COVID-19» у разі прибуття на територію Закарпатської області. До заяви додав копії підтверджуючих документів, а саме копію паспорта із відміткою дата-штампу про виїзд за межі кордону України та інші.

Листом Закарпатської митниці Держмитслужби від 06.07.2020 № 7.7-08- 1/7.7-18/29/4344 (який був отриманий на усну вимогу у приміщенні Закарпатської митниці), повідомлено про те, що розпорядження КМУ від 14.03.2020 № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», яким були тимчасово закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон та заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, втратило чинність з 13.06.2020. Термін дії карантинних обмежень, встановлених розпорядчим документом було враховано при розгляді його заяви. В митному органі відсутнє документальне підтвердження тривалості дії обставин непереборної сили та особистих обставин ОСОБА_1 , відповідно, у митниці відсутні правові підстави щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу.

08.07.2020 на громадянина Угорщини ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України. Також в рахунок забезпечення штрафу ОСОБА_1 вніс на рахунок митниці грошові кошти у Національній валюті (гривні України).

11.08.2020 постановою виконувача обов`язків начальника Закарпатської митниці ДМС України Богаш О.Я. позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

В даному випадку слід констатувати, що суб`єктивну сторону складу правопорушення за ч. 3 ст. 481 МК України не встановлено, як мінімум про встановлення такої в змісті оскаржуваної постанови не йдеться.

Зауважує, що у даній ситуації (за змістом протоколу та постанови митниці), товар (транспортний засіб особистого користування) поміщений у митний режим «тимчасового ввезення», а диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення «товарів» на митну територію України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб. Тобто, визначення поняття предмету порушення митних правил, відноситься до правової категорії «товарів». При цьому будь-яка експертиза щодо можливості віднесення мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , до категорії «товару» чи «транспортного засобу» не проводилася, а позивач має сумніви у тому, що мотоцикл може вважатися предметом порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України, відтак віднесення відповідачем мотоциклу до предмету порушення митних правил є нічим іншим як припущенням суб`єкта владних повноважень і викликає обґрунтовані сумніви у правильності визначення кваліфікації митного правопорушення.

Мотивуючи позов положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 108 МК України (в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018), ч. 2 ст. 380 МК України (в редакції Закону № 4915-VІ від 07.06.2012) зазначає, що існує колізія (неузгодженість) між чинними нормами права, тобто нормами МК України, зокрема щодо граничного строку тимчасового ввезення товарів. Тому, у відповідності до положень листа Міністерства юстиції України № 758-0-2-08-19 від 26.12.2008 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права,прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права. Колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту). У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання.

Вважає, в даному випадку доцільне застосування положень ч. 1 ст. 108 МК України, а саме в частині граничного строку тимчасового ввезення товарів, тобто ввезення на строк не більше трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

На думку представника позивача, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 МК України винесена без належного з`ясування усіх обставин справи відповідно до вимог ст. 486 МК України. При винесенні постанови не з`ясовано, відповідно до ст. 489 МК України, наявність вини у діях ОСОБА_1 , а саме не доведений його умисел на вчинення правопорушення, та не доведена умисна чи необережна бездіяльність позивача щодо виконання зобов`язання про зворотне вивезення мотоциклу, який був тимчасово ввезений на митну територію України, у встановлений строк. Разом із тим, зауважує, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин, а саме перебування на роботі по найму в Чеській Республіці в період часу з 23.06.2020 (день подання до митниці останньої заяви про продовження строку тимчасового ввезення) по 05.07.2020 (день перетину кордону на в`їзд в Україну), не міг вчасно вивезти мотоцикл за межі митної території України. А тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України. За таких обставин, вважає, що постанова у справі про порушення митних правил підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

Окремо відзначає, що з 23.06.2020 до 05.07.2020 ОСОБА_1 відповідь на подану ним заяву про продовження терміну тимчасового ввезення мотоциклу від 23.06.2020, не отримував. У зв`язку з цим, враховуючи звичайний рівень освіти та правової обізнаності, позивач не зміг зрозуміти позицію відповідача щодо поданої ним заяви, не отримавши при цьому вчасну, письмову обґрунтовану відповідь щодо відмови у продовженні такого строку. Відповідь на подану заяву від 23.06.2020 позивач отримав у приміщенні адміністративної будівлі Закарпатської митниці тільки 06.07.2020, на усне прохання. Разом з тим, вважає, що час пропуску терміну тимчасового ввезення мотоциклу з 24.06.2020 до 08.07.2020, ставиться позивачу ОСОБА_1 у провину незаконно, адже пропущений останнім не по його вині.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд:

поновити процесуальний строк для оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020, у зв`язку з поданням адміністративного позову через поштовий зв`язок;

визнати дії виконувача обов`язків начальника Закарпатської митниці ДМС, які пов`язані зі складанням постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020 - незаконними та протиправними;

скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020, складену виконувачем обов`язків заступника начальника Закарпатської митниці ДМС про притягнення громадянина Угорщини ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 481 МК України та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення;

зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області повернути громадянину Угорщини ОСОБА_1 , чи уповноваженому представнику за дорученням, суму сплаченого штрафу в розмірі 17000 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за даною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.09.2020 представником третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області до суду подано пояснення на позовну заяву, в який просить відмовити у задоволенні позову повністю.

07.10.2020 представником відповідача Закарпатської митниці Держмитслужби подано відзив на позовну заяву, згідно з якою просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи вину громадянина Угорщини ОСОБА_1 у перевищенні терміну тимчасового ввезення мотоцикла «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 повністю доведеною. Зазначив, що позивач вважає, що в його випадку доцільне застосування положень ч. 1 ст. 108 МК України, а саме в частині граничного строку тимчасового ввезення товарів, тобто ввезення на строк не більше трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Крім того, переконаний, що існує колізія між чинними нормами права, тобто нормами Митного кодексу України, зокрема щодо граничного строку тимчасового ввезення товарів. Дане твердження позивача вважає помилковим. Митний кодекс складається з 21 розділу. Перший розділ містить загальні положення, наступні десять розділів визначають правила митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон суб`єктами зовнішньоекономічних відносин, і тільки 12 розділ визначає особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами. Зокрема, правила переміщення транспортних засобів особистого користування громадянами врегульовані главою 55 Митного кодексу України, а саме статтею 380. Отже, посилання позивача на ст. 108 Митного кодексу, яка входить у розділ 5 та стосується строків тимчасового ввезення товарів суб`єктами зовнішньоекономічних відносин, є некоректним. Загальновідомо, що товар - це продукт природи і людської праці, який призначений для обміну і купівлі - продажу. Пункт 57 статті 4 Митного кодексу України містить визначення, що таке товари, тобто що може бути товаром. В той же час, пункт 60 статті 4 Митного кодексу України містить визначення, що таке транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704, 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно. Тобто, терміни «товар» і «транспортний засіб особистого користування» це різні поняття. А тому твердження про застосування правил, передбачених Митним кодексом для переміщення товарів, до відносин, що виникають під час переміщення громадянами транспортних засобів особистого користування, є хибним. Наголошує, що, позивач вважає, що термін тимчасового ввезення мотоцикла пропущений не по його вині, оскільки перебував на роботі по найму в Чеській Республіці з 23.06.2020 до 05.07.2020, однак обставина перебування громадянина Угорщини ОСОБА_1 на роботі по найму в Чеській Республіці не може бути визнана обставиною непереборної сили, оскільки не має причинно-наслідкового зв`язку між взятим на себе зобов`язанням перед державою Україна про зворотне вивезення або поміщення в іншим митний режим мотоцикла «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , ввезеного в митному режимі «тимчасового ввезення до 1 року», та роботою по найму в Чеській Республіці. Зауважує, що тимчасове ввезення транспортних засобів особистого користування дозволяється до 1 року, і виконати обов`язок щодо зворотного вивезення автомобіля можна не тільки в останній день строку, але і раніше. За викладених обставин, як вказує представник митного органу, митницею не встановлено підстав для застосування відносно громадянина ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. Отже, за твердженням представника митного органу, в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, тобто перевищення терміну тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування.

04.11.2020 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що поданий відзив фактично дублює текст оскаржуваної постанови суб`єкта владних повноважень № 0954/30500/20 від 11.08.2020. У змісті відзиву викладається скоріше позиція відповідача, що базується на довільному трактуванні і тлумаченні норм митного законодавства, якою фактично не спростовується зміст поданої позовної заяви. Відзив не містить посилань на судову практику, а тим більше на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема в частині дотримання гарантованих Конвенцією прав людини, під час прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваної постанови та складання протоколу про порушення митних правил. Відповідач так і не зміг пояснити причини не здійснення невідкладного повідомлення позивача, про відмову у продовженні строків тимчасового ввезення транспортного засобу (як це чітко вимагається ч. 3 ст. 108 МК України). Протоколом про порушення митних правил № 0954/30500/20 ОСОБА_1 звинувачено у перевищенні встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення товару, більше ніж десять діб, але не більше ніж на двадцять діб. При цьому відзив та оскаржувана постанова містить твердження про те, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування. Протокол про порушення митних правил містить відмітки підпису латинськими буквами громадянина Угорщини ОСОБА_1 . При цьому зі змісту самого протоколу неможливо встановити, що ОСОБА_1 на час його складання володів українською мовою на рівні достатньому для того, щоб зрозуміти суть змісту документу, а тим більше суть змісту юридичної термінології, яка викладена в протоколі у вигляді цитування норм МК України. Станом на 23-24.06.2020 позивач знаходився на території Чеської Республіки, де в тому числі діяли норми, пов`язані із запобіганням поширенню коронавірусної інфекції (проходження тестування, самоізоляція, отримання спеціальних медичних довідок - дозволів і т.д.). Ця обставина також послужила додатковою причиною неможливості швидкого переїзду з Чеської Республіки до України. Починаючи з 11.03.2020 і до цього часу включно (без переривання строку), Кабінетом Міністрів України на всій території України оголошений карантин, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби. Також представник позивача наголошує, що кваліфікація дій ОСОБА_1 у протоколі про порушення митних правил № 0954/30500/20 містить у своєму змісті визначення предметом правопорушення саме товару, а не транспортного засобу особистого користування, як про це зазначається у поданому відзиві. Отже, сам протокол про порушення митних правил, що містить у своєму змісті суперечливі визначення предмету митного правопорушення, не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, виходячи з практики ЄСПЛ, а саме доктрини «плодів отруєного дерева». Редакція ч. 3 ст. 481 МК України (Закон № 2612-VIII від 08.11.2018), яка була чинною станом на момент ввезення транспортного засобу (тобто станом на 26.04.2019 р.) не містила у своєму змісті предмету порушення митних правил у вигляді «транспортного засобу особистого користування», що на думку представника позивача, є важливою обставиною для правильного визначення кваліфікації митного правопорушення. При цьому,оскаржувана постанова суб`єкта владних повноважень містить визначення згаданого предмету порушення митних правил у редакції Закону № 2725-УІІІ від 16.05.2019, який почав діяти пізніше ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на територію України. При цьому, в силу ч. 2 ст. 58 Конституції України застосовувати правову норму до правовідносин, які виникли до введення в дію такої норми незаконно і протиправно. Вважає, що виходячи з матеріалів справи та змісту поданого відзиву позиція відповідача зводиться щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 481 МК України (у редакції Закону № 2725-VIII від 16.05.2019). Однак, станом на 26.04.2019 диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України була викладена в іншій редакції Закону № 2612-VІІІ від 08.11.2018, а тому формулювання кваліфікації правопорушення відповідачем є за змістом не правильним, що вважають грубим процесуальним порушенням.

09.11.2021 представником відповідача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових матеріалів.

01.12.2021 позивачем подано клопотання про доручення до матеріалів справи доказів та письмові пояснення у порядку п. 3 ч. 1 ст. 44 КАС України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмові пояснення.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві та доданих до нього документів, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДМС Богаш О.Я. в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020 громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 08.07.2020, о 14 год. 17 хв., в зону митного контролю митного поста «Вилок» Закарпатської митниці заїхав мотоцикл «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_1 . Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином Угорщини ОСОБА_1 на митну територію України 26.04.2019 о 01 год. 29 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в режимі «тимчасового ввезення» до 1 року.

Згідно з поясненнями громадянина Угорщини ОСОБА_1 , яке знаходиться у матеріалах справи, він не вивіз в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений в режимі тимчасового ввезення на митну територію України, у зв`язку із встановленням карантину на усій території України із-за епідемії COVID-19 та забороною в`їзду на територію України громадян-нерезидентів. Громадянин Угорщини ОСОБА_1 звертався із заявами щодо продовження зворотного вивезення від 12.04.2020, від 21.04.2020, від 08.05.2020, від 20.06.2020, від 23.06.2020 та отримав відповідь Закарпатської митниці Держмитслужби від 05.05.2020 № 7.7-08-1/7-7-18/29/2551 на заяву від 13.04.2020 про продовження терміну зворотного вивезення до 12.05.2020 та відповідь Закарпатської митниці Держмитслужби від 22.06.2020 № 7.7-08-1/7-7-18/29/4044 на заяву від 21.04.2020 про продовження терміну зворотного вивезення не більше як на 60 днів, тобто до 24.06.2020. На останню заяву від 23.06.2020 отримав відповідь тільки 06.07.2020, згідно з якою йому відмовлено в подальшому продовженні зворотного вивезення мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 . Документи, підтверджуючі неможливість вивезення транспортного засобу у період із 24.06.2020 по 08.07.2020, під час перетину кордону громадянин не надав.

У відповідності до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами. які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасову ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За замістом ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій).

Відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

12.04.2020, 21.04.2020, 08.05.2020, 20.06.2020 та 23.06.2020 громадянин Угорщини ОСОБА_1 звертався до Закарпатської митниці Держмитслужби з проханням продовжити попередньо встановлений термін тимчасового ввезення мотоцикла «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , у зв`язку із карантинними заходами, пов`язаними з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19 та у відповідності п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України. Відповідно, Закарпатською митницею Держмитслужби термін тимчасового ввезення вищевказаного мотоцикла було продовжено до завершення дії карантину, але не більше, як на 60 днів, тобто до 24.06.2020. Про прийняте рішення громадянина Угорщини ОСОБА_1 митницею повідомлено в межах терміну для надання відповідей на звернення громадян, передбаченого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян». Крім того, у відповіді митниці від 22.06.2020 № 7.7-08.1/7.7-18/29/4044, направленій на електронну адресу: «e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 », вказану ОСОБА_1 , чітко зазначено, що датою зворотного вивезення транспортного засобу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , може бути визначено не пізніше, ніж 24.06.2020. Тобто, 22.06.2020 громадянин Угорщини ОСОБА_1 був повідомлений про граничний термін перебування на території України мотоцикла марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , а тому міг і повинен був знати про необхідність виконання взятого на себе зобов`язання.

Що стосується посилання Угорщини ОСОБА_1 у своїх заявах на ст. 192 МК України, то дана стаття стосується заходів, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Правила переміщення транспортних засобів особистого користування громадянами врегульовані главою 55 Митного кодексу України, зокрема ст. 380.

Таким чином, громадянин Угорщини ОСОБА_1 перевищивши більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб строк тимчасового ввезення мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України.

Вказану постанову було винесено на підставі протоколу про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 08.07.2020, примірник якого отримано ОСОБА_1 08.07.2020. Про час та місце розгляду справи позивача було повідомлено під час складення та вручення протоколу про порушення митних правил. Також відповідно до цього протоколу позивачем в рахунок забезпечення штрафу було внесено грошові кошти в національній валюті (гривні України) в сумі 17000 грн.

З постанови в справі про порушення митних правил № 0954/3050/20 від 11.08.2020 вбачається, що справу про порушення митних правил розглянуто у присутності представників ОСОБА_1 - адвоката Ластівка В.І. та Бровді М.С.

Не погоджуючись із зазначеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся із даним позовом до суду.

Статтею 103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 108 МК України, з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Частиною 1 ст. 380 МК України визначено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 2 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Як вбачається з ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється позивачем, мотоцикл марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , 26.04.2019 було ввезено ОСОБА_1 на митну територію України та у річний строк за її межі не вивезено, що є порушенням перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України

Згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981, розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства, повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством визначено Торгово-промислову палату України та 25 регіональних торгово-промислових палат. Разом з тим слід зазначити, що хоча ситуації із введенням карантину і є загальновідомою обставиною непереборної сили, заявнику необхідно довести, причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Обов`язок доказування настання обставин непереборної сили покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 12.04.2020 звертався до митного органу подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

21.04.2020 позивачем до митного органу заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

08.05.2020 позивачем до митного органу подано повторну заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на карантинні заходи на території України, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19.

20.06.2020 позивачем до митного органу подано заяву про продовження митного режиму «транзит» для мотоциклу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 192 МК України, з посиланням на посилення карантинних заходів на території Закарпатської області, у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19, до послаблення вказаних заходів.

Листом Закарпатської митниці Держмитслужби № 7.7-08-1/7.7-18/29/4044 від 22.06.2020 на звернення позивача від 23.04.2020 № 7532/12-29 щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу через перебування на повідомлено, що абзацом четвертим ч. 4 ст. 380 МК України визначено, що строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Таким чином, датою зворотного вивезення транспортного засобу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , може бути визначено не пізніше, ніж 24.06.2020. Інформацію про факт звернення позивача Закарпатською митницею Держмитслужби внесено до програмно-інформаційного комплексу «Заяви підприємств та осіб» АСМО «Інспектор».

23.06.2020 позивачем на адресу в.о. начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаша О. подано заяву про продовження тимчасового ввезення, в якій зазначено, що він ввіз на митну територію України в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року транспортний засіб марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 . Мотоцикл було ввезено мною через пункт пропуску «Вилок» у порядку визначеному ч. 1 ст. 380 МК України. Датою зворотного вивезення визначено 24.06.2020. Наразі він перебуває за кордоном за адресою: Nad Lesnim Divadlem 1353/8 Praha 4 Branik Чеської Республіки. Транспортний засіб знаходиться на території України за адресою: вул. Спортивна, 8, с. Чорнотисів, Виноградівського району, Закарпатської області. Із обмеженнями щодо користування транспортним засобом, передбачених ч. 5 та ч. 8 ст. 380 МК України ознайомлений та зобов`язуюся їх виконувати. Повідомив, що не можу вивезти транспортний засіб у встановлений митним органом термін зворотного вивезення у зв`язку із моїм можливим інфікуванням коронавірусною інфекцією COVID-19 внаслідок прибуття на територію Закарпатської області, Зважаючи на викладене, просив митний орган продовжити попередньо встановлений термін тимчасового ввезення транспортного засобу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , до завершення періоду дії обставин непереборної сили та особистих обставин. Разом із заявою надає копії підтверджуючих викладені обставини документів та усвідомлює, що без підтверджуючих документів термін тимчасового ввезення митним органом продовжено не буде. Про прийняте рішення просив повідомити його за адресою електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з листом Закарпатської митниці Держмитслужби від 06.07.2020 № 7.7-08- 1/7.7-18/29/4344, що отриманий на усну вимогу у приміщенні Закарпатської митниці та не оспорюється сторонами, у відповідь на звернення позивача від 23.06.2020 № 12608/12-29 щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , повідомлено, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перегинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2», яким були тимчасово закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон та тимчасово заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, втратило чинність з 13.06.2020. Термін дії карантинних обмежень, встановлених зазначеним розпорядчим, документом було враховано при розгляді заяви позивача. Інформацію про карантинні обмеження в Україні позивач може дізнатися на офіційних веб-ресурсах Кабінету Міністрів України (www.kmu.gov.ua) в мережі Інтернет та на офіційних сайтах посольств України і Міністерства за кордонних справ України (www.mfa.gov.ua). В митному органі відсутнє документальне підтвердження тривалості дії обставин непереборної сили та особистих обставин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), відповідно, у митниці відсутні правові підстави щодо продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу. При цьому звернуто увагу, що ч. 6 ст. 380 МК України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Водночас, у разі подання позивачем документів, підтверджуючих дію обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, вони будуть опрацьовані митними органами при вивезенні транспортного засобу за межі митної території України.

Суд зазначає, що сам по собі факт встановлення карантину на території України не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил. Для цього має бути причинно-наслідковий зв`язок між встановленим карантином та неможливістю виконання взятого на себе зобов`язання.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 березня 2020 р. № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тимчасово заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства.

Однак, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 477 вищевказане розпорядження втратило чинність. Наступне обмеження щодо перетину державного кордону іноземцями встановлено Кабінетом Міністрів України з 28 серпня 2020 року по 28 вересня 2020 року.

Тобто, з 13.06.2020 до 27.08.2020 обмежень щодо в`їзду на територію України іноземців та осіб без громадянства не було. Всю інформацію про карантинні обмеження в Україні можна було дізнатися на офіційних вебресурсах Кабінету Міністрів України в мережі Інтернет та на офіційних сайтах посольств України і Міністерства закордонних справ України.

Згідно з вимогами ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» карантин віднесено до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), однак згідно з вимогами митного законодавства такі мають бути підтверджені документально.

Судом встановлено, що позивач не надав митниці та не додав до позовної заяви жодних документів, які б підтверджували наявність дії обставин непереборної сили та особистих обставин.

Крім того, 26.04.2020, коли позивач вивозив через митний кордон України мотоцикл марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , в Україні також діяв карантин.

Суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що позивач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення митних правил, оскільки вказані відомості були зазначені в протоколі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 08.11.2020, який останній отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Протокол складався у присутності особи, про що є також відповідне зазначення. Також під час розгляду справи про порушення митних правили були присутніми представники позивача - адвоката Ластівка В.І. та Бровді М.С., про зазначено у самій постанові. Згідно з ч. 3 ст. 499 МК України законні представники користуються під час участі у справі всіма правами, зазначеними у статті 498 цього Кодексу. Повноваження інших представників на участь у справі дають їм право на вчинення від імені осіб, яких вони представляють, усіх дій, зазначених у статті 498 цього Кодексу. Таким чином, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи митним органом не було порушено.

Доводи представника позивача про те, що в даному випадку доцільно застосувати положень ч. 1 ст. 108 МК України, а саме в частині граничного строку тимчасового ввезення товарів, тобто ввезення на строк не більше трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення, а також те, що існує колізія між чинними нормами права, а саме нормами Митного кодексу України щодо граничного строку тимчасового ввезення товарів, суд відхиляє як помилкові. Зокрема, Митний кодекс України складається з 21 розділу. Перший розділ містить загальні положення, наступні десять розділів визначають правила митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон суб`єктами зовнішньоекономічних відносин, і тільки 12 розділ визначає особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами. Правила переміщення транспортних засобів особистого користування громадянами врегульовані главою 55 Митного кодексу України, а саме статтею 380. Відтак, посилання представника позивача на положення ст. 108 МК України, яка входить у розділ 5 та стосується строків тимчасового ввезення товарів суб`єктами зовнішньоекономічних відносин, є неспроможними.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням представника позивача, викладеному у відповіді на відзив, що в даному випадку підлягає застосуванню норма ст. 481 МК України в редакції, що діяла станом на день ввезення транспортного засобу 26.04.2019, яка не містила у своєму змісті предмету порушення митних правил у вигляді «транспортного засобу».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 МК України передбачено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Згідно з ч. 2 ст. 3 МК України у разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Частиною 5 ст. 255 МК України передбачено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відтак, оскільки транспортний засіб ввезено на територію України у режимі тимчасового ввезення, який завершується реекспортом, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, даний режим діє до моменту вивезення з території України транспортного засобу.

Конструкція ст. 481 МК України передбачає накладення санкцій у разі, зокрема, перевищення строку тимчасового вивезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування. Митні формальності вважаються завершеними після завершення митного оформлення транспортного засобу, ввезеного у режимі тимчасового ввезення та вивезеного у режимі реекспорту, тому за порушення строку вивезення товару, транспортного засобу застосовується норма, чинна на момент завершення виконання таких митних формальностей, тобто вивезення транспортного засобу.

Зважаючи на наведене, державним органом не було порушено принципу «юридичної визначеності», «передбачуваності» закону, оскільки навіть на момент ввезення транспортного засобу позивачу було відомо про наявність відповідальності за несвоєчасне його вивезення, визначеної ст. 481 МК України.

Щодо доводів про надання митним органом відповіді позивачу по суті його заяви про продовження строку тимчасового вивезення транспортного засобу від 23.06.2022, суд зазначає, що таке розглянуте у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян» та Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2015 № 271.

Крім того, судом встановлено, що викладені у такому зверненні обставини не були підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Перебування позивача на роботі по найму в Чеській Республіці не може бути визнано обставиною непереборної сили, оскільки не має причинно-наслідкового зв`язку між взятим на себе зобов`язанням про зворотне вивезення або поміщення в іншим митний режим мотоцикла марки «YАМАНА» моделі «FZ6», рама № НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , що ввезений в митному режимі «тимчасового ввезення до 1 року», та роботою по найму в Чеській Республіці. При цьому тимчасове ввезення транспортних засобів особистого користування дозволяється до одного року, і виконати обов`язок щодо зворотного вивезення автомобіля можна не тільки в останній день строку, але і раніше.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в позові обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позов без задоволення.

Щодо поновлення поновити процесуального строку для оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020, у зв`язку з поданням адміністративного позову через поштовий зв`язок, суд зазначає, що такий не пропущено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Оскаржувану постанову винесено 11.08.2020. З даним позовом представник позивача звернувся до суду 18.08.2020 шляхом скерування позову поштовим відправленням.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого дії представник - Бровді Михайло Степанович, до Закарпатської митниці Держмитслужби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0954/30500/20 від 11.08.2020 - залишити без задоволення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Закарпатська митниця Держмитслужби, , що знаходиться за адресою: вул. Собранецька, 20, м. Ужгород, Закарпатська область.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, , що знаходиться за адресою: вул. П. Мирного, 2А, м. Ужгород, Закарпатська область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду - 15 липня 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай