Справа № 522/17010/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 липня 2022 р.м. ОдесаСправа № 522/17010/21

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне порушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Управління ДАБК Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне порушення №062/21 від 10.06.2021р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2022р. позов задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення №062/21 від 10.06.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП. Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління ДАБК Одеської міської ради подало апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022р. апеляційну скаргу Управління ДАБК Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2022р. залишено без змін.

30.06.2022р. до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з Управління ДАБК Одеської міської ради на його користь понесені витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях (9400,00 грн. та 4000,00 грн. відповідно).

Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст.252 КАС України, враховуючи, що постанова апеляційного суду за результатами розгляду справи була ухвалена в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення за правилами п.3 ч.1 ст.252 КАС України є не вирішення судом питання про судові витрати при прийнятті рішення у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вже зазначалося колегією суддів, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022р. апеляційну скаргу Управління ДАБК Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2022р. залишено без змін. Таким чином, оскільки в даній справі судом апеляційної інстанції не змінено рішення суду першої інстанції та не скасовано його з прийняттям нового судового рішення, тому підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно, за таких обставин, суд апеляційної інстанції чинним процесуальним законом не наділений повноваженнями на вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення про судові витрати, понесені на стадії розгляду справи в суді першої інстанції. З відповідною заявою ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до Приморського районного суду м.Одеси.

Що ж до вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на стадії апеляційного розгляду справи, зокрема, витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. колегія суддів звертає увагу на наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

ОСОБА_1 , заявляючи клопотання про розподіл судових витрат у відзиві на апеляційну скаргу від 22.06.2022р., а згодом і при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення, в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи надав лише попередній розрахунок витрат на правничу допомогу від 20.06.2022р., згідно якого попередні витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Єфімовою Л.Я. при розгляді судової справи №522/17010/21, складають 4000,00 грн. (із розрахунку 1 година 500,00 грн.), а саме:

- правовий аналіз апеляційної скарги 1 год.;

- пошук судової практики 2 год.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу 4 год.;

- підготовка заяви про видачу рішення, отримання копії рішення суду 1 год.

Також, у вказаному розрахунку зазначено, що сторони домовилися, що зазначена грошова сума буде сплачена рівними частками під час розгляду справи, але не пізніше дати ухвалення остаточного рішення у справі.

Однак, ні під час судового розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, ані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 не надано суду договору про надання правничої допомоги, укладеного з адвокатом Єфімовою Л.Я., за яким можливо було б встановити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, як того вимагають вищенаведені положення КАС України.

Так само детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як під час судового розгляду справи, так і до заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позивачем не надано.

Наданий ОСОБА_1 розрахунок витрат на правничу допомогу від 20.06.2022р. є попереднім (орієнтовним) розрахунком, а тому не може бути прийнятий колегією суддів до уваги в якості доказу понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Інших доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу, в тому числі доказів їх оплати, позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивачем у встановленому КАС України порядку не доведено понесення ним витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241, 243, 248, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №522/17010/21 за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне порушення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 липня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук