Справа № 620/16080/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності, в якому просив:

- визнати и бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не надання йому відповіді на скаргу від 11.05.2021 у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» №393/96-ВР, - протиправною.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачем розглянуто звернення ОСОБА_1 у місячний термін від дня його надходження та листом від 10.06.2021 року №М-497/124/49/10/2021 доведено позивачу зміст відповіді в обраний ним спосіб (поштою), при цьому, вказаний лист направлений ГУНП в Чернігівській області позивачеві з дотриманням «розумних строків», з огляду на що в ході розгляду справи не підтверджено бездіяльність відповідача щодо не надання ОСОБА_1 відповіді на скаргу від 11.05.2021 року у строки, визначені Законом №393/96-ВР.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 11.05.2021 на «Гарячу лінію» Національної поліції України Манойликом Дмитром Вікторовичем було залишено звернення, у якому позивач просив провести службову перевірку стосовного працівника канцелярії Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, який 11.05.2021 року об 11:30 год відмовив йому у наданні для ознайомлення матеріалів, пояснивши це тим, що не має на це права. Однак, у зверненні (номер і від якого числа заявник не пам`ятає) було зазначено, що він може звернутись до ВП м. Чернігів, вул. Шевченка, 13 для ознайомлення з матеріалами справи №12759 від 02.03.2021 року, відповідь на скаргу позивач просив надіслати поштою (а.с. 25).

Вказане звернення прийнято до розгляду ГУПН в Чернігівській області, щодо викладених у ньому обставин проведено перевірку та сформовано відповідні матеріали (а.с. 22-28).

Листом від 10.06.2021 року за №М-497/124/49/10/2021 позивача проінформовано про результати розгляду звернення (а.с. 27).

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що вказаний вище лист направлений з порушенням строків, встановлених Законом України «Про звернення громадян», на підтвердження чого надав копію конверту (а.с. 3).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на скаргу від 11.05.2021 року у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Статтею 18 Закону визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

У свою чергу, положення статті 19 Закону визначають, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Згідно частини першої статті 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Так, відповідно до матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області було розглянуто звернення ОСОБА_1 у місячний термін від дня його надходження, що позивачем не заперечується (а.с. 22-30) та листом від 10.06.2021 року №М-497/124/49/10/2021 доведено позивачу зміст відповіді в обраний ним спосіб (поштою) (а.с. 4).

Відповідно до штемпеля на поштовому конверті, вказаний лист було направлено позивачу засобами поштового зв`язку 24.06.2021 року, разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, норми Закону України «Про звернення громадян» містять присічні строки саме щодо розгляду звернень громадян. Разом з тим, жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлені терміни надіслання особам відповіді на їх звернення.

Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 року у справі №826/11164/16 зазначив, що орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності бездіяльності відповідача щодо не надання ОСОБА_1 відповіді на скаргу від 11.05.2021 року у строки, визначені Законом №393/96-ВР.

Варто також наголосити, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Разом з тим, звернення до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень у випадку надання останнім відповіді (звернення розглянуто в строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян») є невірним та неефективним, адже жодним чином не відновить ймовірно порушеного права позивача, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 12 липня 2022 року.