Справа № 620/3257/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року Чернігів Справа № 620/3257/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною невиплату основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 з березня 2022 року;

- відновити виплату ОСОБА_1 щомісячної основної та додаткової пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 основну та додаткову пенсію за березень та квітень 2022 року;

- стягнути безпосередньо з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області чи через органи Казначейства (як вирішить суд за законом) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 418 600,00 грн.

- накласти відповідно до Законом встановленої відповідальності покарання за протиправні дії на відповідача та його посадових осіб відповідно повноважень суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що остання отримана пенсія позивачем відбулась 04.02.2022 (основна та додаткова) за лютий 2022 року, яка дорівнювала 10 153,00 грн. Під час військового стану, протягом усього березня 2022 року та початку квітня 2022 року (період, визначений урядом та Пенсійним фондом України для виплати пенсій за березень та квітень 2022 року) не отримав жодної копійки від відповідача у якості призначеної основної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії а шкоду, заподіяну здоров`ю чи іншої пенсії (Постанова КМУ від 26.02.2022 року №162). Такі дії вважає грубим порушенням права на пенсію та замах на життя і здоров`я під час військового стану з боку відповідача та порушення прав та основоположних свобод людини. Такі злочинні дії відповідача завдали позивачеві як матеріальної, так і моральної шкоди та позбавили останнього можливості придбання необхідних продуктів та ліків, що є прямим замахом на життя та здоров`я інваліда війни та учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Ухвалою судді від 11.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Також установлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов.

На адресу суду від позивача 03.06.2022 надійшло клопотання про кваліфікацію неподання відзиву відповідачем як визнання позову. Крім того, у вказаному клопотанні позивач також зазначає щодо отриманих від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листів-відповідей, які долучає до клопотання, про проведену виплату пенсії в розмірі 31 184,55 грн, а також щодо проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі 620/9954/21.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Водночас, відзив надійшов 08.07.2022 із клопотанням про поновлення процесуального строку. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що строк подачі відзиву було пропущено у зв`язку із введеним в країні воєнним станом.

Вирішуючи питання щодо можливого продовження строку для подання відзиву у справі суд зважає на таке.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Своєю чергою, відповідно до Рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 в умовах воєнного стану, яким, зокрема, судам рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Так, суд зазначає, що воєнний стан не впливає на перебіг процесуальних строків, проте може бути поважною причиною для поновлення або продовження процесуального строку. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження процесуального строку для подання відзиву відповідачем.

У поданому відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що наказами «Про встановлення простоїв» від 24.02.2022 №30о та від 31.03.2022 №55о в Головному управлінні було встановлено простій, який тривав до 25.04.2022. Відповідно до наказу Пенсійного фонду України №35 від 01.03.2022 функції Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування пенсій та підготовки виплатних документів покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Таким чином нарахування та виплата пенсії позивачеві у спірний період здійснювалась саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Також відповідач зазначив, що пенсія за березень-травень 2022 року ОСОБА_1 виплачена в сумі 31184,55 грн у травні 2022 року. Зважаючи на те, що в Управлінні було встановлено простій і останнє не виконувало своїх безпосередніх функцій, то будь-яких неправомірних дій з боку Головного управління по відношенню позивача не могло бути, що, на думку відповідача, виключає можливість задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

З огляду на матеріали справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 2002 року, інвалід війни, учасник ліквідації аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до виписки з карткового рахунку позивача, останній отримав пенсію 04.02.2022 в розмірі 10 153,00 грн та до моменту звернення останнього до суду із даною позовною заявою будь-яких нарахувань з боку пенсійного органу на картковий рахунок позивача не відбувалось (а.с. 18).

ОСОБА_1 через електронний кабінет 29.03.2022 звернувся до відповідача зі скаргою щодо невиплати пенсії за березень та квітень 2022 року (а.с. 15).

18.04.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що з 04.02.2022 по дату звернення із заявою пенсія не виплачена та просив терміново провести виплату пенсії (а.с. 21).

Листом від 17.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про перерахування пенсії за період з 01.03.2022 по 31.05.2022 в сумі 31184,55 грн на поточний рахунок ОСОБА_1 через установу банку додатковою відомістю у травні 2022 року (а.с. 45).

Листом від 30.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №620/9954/21 було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Різниця пенсії на виконання вказаного судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 складає 1 248 221,23 грн. Виплата зазначеної суми буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. З 01.06.2022 пенсія буде виплачуватись в розмірі 48678,06 грн (з урахуванням індексації 5336,76 грн) (а.с. 43).

Позивач вважає, що відповідач протиправно не проводив виплату його пенсії в березні та квітні 2022 року, а в травні провів таку виплату в розмірі 31 184,55 грн, хоча після перерахунку пенсії на виконання судового рішення його місячний розмір пенсії складає 48676,06 грн, а тому позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області свідомо не виплачується пенсія у повному розмірі, що є дискримінацією та геноцидом по відношенню до позивача, а тому останній звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як було зазначено вище позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 26.02.2022 виплата пенсії може здійснюватися без урахування строків, визначених частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема раніше від визначеної дати виплати пенсії одержувачу, та в розмірах не менших, ніж були встановлені за попередній місяць, з подальшим проведенням перерахунку.

Розмір пенсії, що було встановлено позивачеві до початку введення воєнного стану в Україні складав 10 153,00 грн, що не заперечується сторонами та виплата цієї суми проведена відповідачем 04.02.2022, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області «Про встановлення простою» від 24.02.2022 №30о з 01.03.2022 встановлено простій (а.с. 52)

Наказом Пенсійного фонду України №35 від 01.03.2022 функції Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нарахування пенсій та підготовки виплатних документів покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (а.с. 49-50).

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області «Про встановлення простою» від 31.03.2022 №55о з 01.04.2022 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області встановлено простій (а.с. 48).

Аналіз вказаних документів свідчить про те, що функції з нарахування та виплати пенсій пенсіонерам, що перебувають на обліку у відповідача за наказом Пенсійного фонду України були покладені на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що виключає можливість визнання протиправними дій відповідача за дії, що відбулись у спірний період, а саме в березні та квітні 2022 року.

Своєю чергою, аналіз доданих суду документів свідчить про те, що пенсія позивачеві виплачена в травні 2022 року в сумі 31 184,55 грн (тобто березень-травень). Вказане свідчить про виплату пенсії ОСОБА_1 за вказаний період у розмірі, що встановлений за попередній місяць, тобто лютий 2022 року, що кореспондується із нормами постанови Кабінету Міністру України від 26.02.2022 №162.

Стосовно посилання позивача на необхідність виплати його пенсії починаючи з березня по травень 2022 року в сумі 146 034,18 (тобто по 48 678,06 грн за кожен місяць) суд зазначає, що вказаний перерахунок пенсії здійснено позивачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №620/9954/21. За вказаним перерахунком різниця пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 складає 1 248 221,23 грн. Виплата зазначеної суми буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. З 01.06.2022 пенсія буде виплачуватись в розмірі 48678,06 грн (з урахуванням індексації 5336,76 грн) (а.с. 43).

Таким чином, перерахунок пенсії на виконання судового рішення відповідачем проведено після відновлення роботи Управління, а виплата перерахованої суми, за даними пенсійного органу, буде розпочата з червня 2022 року, в той час як у спірний період виплата пенсії повинна була відбуватись у розмірах не менших встановлених за попередній місяць і саном на час прийняття рішення суду ця сума нарахована та проведено її виплату.

За змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі вимоги закону, щодо обов`язковості виконання судових рішень та контролю з боку суду за його виконанням відповідають Рекомендаціям Ради Європи в галузі адміністративного судочинства та адміністративного права.

Так, в Рекомендації REC (2003) 16 Комітету Міністрів державам-членам щодо виконання адміністративних і судових рішень у сфері адміністративного права, яка бу ла прийнята Комітетом Міністрів 9 вересня 2003 року на 851 нараді зазначено, що враховуючи необхідність забезпечення довіри приватних осіб до адміністративної і судової системи і, з огляду на це, також необхідність забезпечення виконання як рішень адміністративних органів, які покладають обов`язки на приватних осіб, так і судових рішень у сфері адміністративного права, які визначають права приватних осіб. Дієвість правосуддя вимагає виконання судових рішень у сфері адміністративного права, особливо, коли вони стосуються адміністративних органів; нагадуючи у зв`язку з цим про права, які захищає Європейська конвенція з прав людини, невід`ємною частиною яких є виконання судових рішень у межах розумного строку.

У постанові від 22.08.2019 по справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання чи неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням чи невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову.

Обраний же позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно неналежного виконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати відповідача виконувати рішення суду у певний спосіб шляхом ухвалення нового судового рішення.

Належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є звернення до суду із заявою про визнання неправомірними дій відповідача, в рамках процедури судового контролю.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що не виплата пенсії в період березень квітень 2022 року відбулась не з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, позаяк у вказаний період Пенсійним фондом України ці обов`язки покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а отже саме цей орган міг порушити права та інтереси позивача в сфері пенсійного забезпечення, що виключає можливість задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання дій відповідача протиправними що полягали в невиплаті пенсії в березні та квітні 2022 року.

Викладені вимоги в клопотання від 03.06.2022 в частині невиплати пенсії за спірний період в сумі по 48678,06 грн також задоволенню не підлягають, оскільки означена вимога направлена саме на реалізацію виконання іншого судового рішення та, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не можуть бути заявлені в рамках окремого адміністративного позову.

Оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимоги про визнання дій протиправними, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 11.07.2022.

Суддя Ю. О. Скалозуб